справа № 619/3192/26
провадження № 2-а/619/21/26

РІШЕННЯ
іменем України

29 червня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді Коваленко Н.B.,
за участю секретаря судового засідання Носачової І. В.,
розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу № 619/3192/26,
ім`я  (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 ,
представник позивача: Задніпровський Олександр Олександрович,
відповідач 1: інспектор 2 взводу 4 роти УПП в місті Бориспіль УПП в Київській області капрала поліції Мороза Ярослава Вікторовича,
відповідач 2: Департамент патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області
представник відповідача 2:  Семотюк Тарас Володимирович, 
вимоги позивача: про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
10 травня 2026 року Шевченко Г.М. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до інспектора 2 взводу 4 роти УПП в м. Бориспіль УПП у Київській області капрала поліції Мороза Ярослава Вікторовича та Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області, в якому просила визнати протиправними дії поліцейського щодо притягнення її до адміністративної відповідальності та винесення постанови серії ЕНА № 7159289 від 08.05.2026, а також скасувати зазначену постанову. 
В обґрунтування позову зазначила, що 08.05.2026 вона, керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася автомобільною дорогою М-03 Київ – Харків у напрямку м. Києва та на 81 км зазначеної дороги була зупинена працівником патрульної поліції. За твердженням позивача, працівник поліції не представився, не повідомив про здійснення відеофіксації та розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час спілкування з поліцейським позивач неодноразово повідомляла про вчинення дій у стані крайньої необхідності та заявляла клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання правничої допомоги адвоката та надання доказів на підтвердження своєї позиції. Однак у задоволенні зазначених клопотань їй було відмовлено, справу розглянуто на місці без участі адвоката та винесено постанову серії ЕНА № 7159289 від 08.05.2026. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить її скасувати.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 08.05.2026 року під час несення служби на автодорозі М-03 Київ–Харків, 81 км, екіпажем «Лемур-202» за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM (серійний номер ТС008343) було зафіксовано рух автомобіля Skoda Octavia A7, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 зі швидкістю 138 км/год при дозволеній швидкості 110 км/год, чим остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Фіксація правопорушення здійснювалася за допомогою приладу TruCAM та нагрудного відеореєстратора № 475261. Представник відповідача зазначив, що факт вчинення правопорушення підтверджується матеріалами справи, а прилад TruCAM є сертифікованим та дозволеним до використання на території України. Крім того, вказував, що клопотання позивача про відкладення розгляду справи та залучення адвоката були обґрунтовано відхилені, оскільки законодавством передбачено спрощений порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а позивач не була позбавлена можливості скористатися правовою допомогою. Також представник відповідача вважав безпідставними доводи позивача щодо перебування у стані крайньої необхідності та наявності технічної несправності автомобіля, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, та просив у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив позивач зазначила, що доводи відповідача не спростовують наведених у позовній заяві обставин щодо порушення процедури притягнення її до адміністративної відповідальності. Вказувала, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення їй не було забезпечено право на професійну правничу допомогу, гарантоване ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки інспектор поліції відмовив у задоволенні заявленого нею клопотання про відкладення розгляду справи для залучення адвоката та розглянув справу негайно на місці зупинки транспортного засобу. Також позивач зазначала, що поліцейським не було належним чином перевірено її доводи щодо дій у стані крайньої необхідності та не з`ясовано всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, чим порушено вимоги ст.ст. 245, 268, 278, 280 КУпАП. Крім того, позивач посилалася на те, що відповідач безпідставно перекладає на неї обов`язок доказування, тоді як у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення покладається саме на відповідача. У зв`язку з викладеним просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
20 травня 2026 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Призначено розгляд справи на 10 год 30 хв 01 червня 2026 року. 
09 червня 2026 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Семотюк Т.В. надав до суду відзив на позовну заяву.
25 червня 2026 року позивач надала до суду відповідь на відзив. 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Інші сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, згідно поштових повідомлень.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Підстав, визначених ст. 205 КАС України, для відкладення розгляду справи немає.
Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Постановою серії ЕНА № 7159289 від 08.05.2026, винесеною поліцейським 2 взводу 4 роти УПП в місті Бориспіль УПП в Київській області капралом поліції Морозом Ярославом Вікторовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 7 КУпАП  ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом установлено, що постановою серії ЕНА № 7159289 від 08.05.2026, винесеною поліцейським 2 взводу 4 роти УПП в місті Бориспіль УПП в Київській області капралом поліції Морозом Ярославом Вікторовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Швидкість руху вимірювалася приладом Truecam. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 12.6 ПДР України а-г – порушення швидкісного режиму поза населених пунктів.
Відеозаписом з приладу TruCam ТС008343 та фотознімком до нього підтверджується факт руху транспортного засобу SKODA OKTAVIA A7 НОМЕР_1 , 08.05.2026 о 12-31 год., А/Д М 03 Київ-Харків 82 КМ рухався зі швидкістю 133 км/год.
Відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції підтверджується, що після зупинки вищевказаного транспортного засобу за його кермом було виявлено саме позивача . Інспектор поліції роз`яснив позивачу причину його зупинки, назвав норму КУпАП, якою передбачено його правопорушення.
Разом із тим, позивач, подаючи позов в обґрунтування позову вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, на порушення права закріпленого у ст.268 КУпАП, а саме на ненадання можливості скористатися правовою допомогою та надання доказів.
Таким чином предметом позову є порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України Про Національну поліцію поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 31 Закону України № 580-VIII надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, вищезазначені положення надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Так, відповідачем разом з відзивом на позовну заяву було надано відео нагрудної бодікамери.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція №1395.
Пунктом 2 розділу ІІ закріплено, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Позивач заявила клопотання про перенесення розгляду справи, для надання доказів того , що діяла в стані крайньої необхідності, оскільки поспішала до важкохворого батька у лікарню, що відповідно до ст. 18 КУпАП виключає відповідальність. Працівником поліції було відмовлено у задоволення вказаного клопотання. 
Суд звертає увагу, що позивач послідовно зазначала про заявлення нею клопотання щодо відкладення розгляду справи з метою залучення адвоката та надання часу для подання доказів на підтвердження своєї позиції. Водночас відповідачем, на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення та вчинених дій, не надано належних і допустимих доказів того, що позивачу було забезпечено можливість реалізувати право на правову допомогу.
Згідно ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
При цьому, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.
Тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не є таким, що розглядається уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення.
В Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі в ч. 4, 8 ІІІ Розділу "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).
Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У вказаному вище випадку, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
Таким чином інспектор правомірно розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, а тому його дії щодо складання оскаржуваної постанови не є протиправними.
Разом з тим, частиною другою статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 122 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Отже, положення частини другої статті 276 КУпАП визначають можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, не лише на місці вчинення правопорушення, а й за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
З приведеного вбачається, що уповноваженою особою відповідача при винесенні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи задля забезпечення участі захисника під час розгляду справи та не надано останньому можливість скористатися правовою допомогою.
Верховний Суд в постанові від 26.05.2020 у справі №640/16220/16-а дійшов висновку, що не надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, якщо позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.
Саме по собі формальне посилання відповідача на те, що позивач не була позбавлена можливості скористатися правовою допомогою, не свідчить про забезпечення такого права, оскільки реалізація права на правничу допомогу передбачає надання особі реальної можливості запросити адвоката та отримати час для його прибуття, якщо про це заявлено відповідне клопотання.
Враховуючи те, що позивачу не було забезпечено право на отримання правової допомоги, суд дійшов висновку, що працівниками поліції порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого Кодексом про адміністративні правопорушення України та Інструкцією № 1395.
Така бездіяльність працівників поліції порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в свою чергу становить порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Встановлена судом протиправність процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови незалежно від дослідження інших обставин вчинення правопорушення.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №524/3644/17, від 26.05.2020 у справі №640/16220/16-а.
Таким чином, відповідачем не доведено факту дотримання працівниками поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи допущені під час розгляду справи істотні порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які призвели до порушення її права на захист, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги про визнання протиправними дії поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності до задоволення не підлягають, оскільки при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд обмежений повноваженнями, визначеними ч.3 ст.286 КАС України. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в частині позовних вимог.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Згідно зі ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Частинами 4 та 5 статті 250 КАС України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд
ухвалив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти УПП в місті Бориспіль УПП в Київській області капрала поліції Мороза Ярослава Вікторовича, Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7159289 від 08.05.2026 та закрити провадження по справі.
Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач: інспектор 2 взводу 4 роти УПП в місті Бориспіль УПП в Київській області капрал Мороза Ярослава Вікторовича, адреса: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Р. Шухевича, 4;
відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ЄДРПОУ 40108646.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Суддя  Н. В. Коваленко