Справа № 570/6724/25
Номер провадження 3/570/164/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
27 квітня 2026 року м.Рівне
Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , непрацюючого, п/водія НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
в с т а н о в и в:
18 грудня 2025 р. о 22 год. 34 хв. на вул. Тиха, 23, с. Плоска, Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у спосіб направлення повістки за адресою місця проживання, що зазначена у протоколі, підписаному вказаною особою. Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи та будь-якими іншими заявами до суду не звертався. У даному випадку застосовується практика Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.
Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544622 від 18.12.2025 р. та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с. 1-9). В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних на місці зупинення ТЗ та в направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" вказано (відповідно) про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 2). Згідно направлення для проведення медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" від 18.12.2025 р. водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та в заклад охорони здоров`я не доставлявся (а.с. 3).
Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (диск а.с. 7). Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайли міститять інформацію про спілкування поліцейських із особою (пізніше встановлено - ОСОБА_1 ), який вийшов з місця водія автомобіля Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , на зустріч працівникам поліції. Вказана обставина прослідковується та підтверджується із вказаного відеофайлу: диск 1 (файл ....0011А, час на відео з 22:33:10-22:33:15). При цьому після (одночасного) зупинення вказаного автомобіля та службового автомобіля, поліцейський відразу ж (без зволікань) підійшов до зупиненого ТЗ, об`єктив відеокамери був спрямований на вказаний автомобіль та постійно фіксував те, що відбувалося.
Також зафіксовано й подальший розвиток подій на місці зупинення ТЗ із участю водія ОСОБА_1 , який незважаючи на очевидність зазначених обставин керування ним ТЗ, намагався придумати власну версію, повідомивши поліцейським, що він не водій, він йшов по селу пішки, поліція його зупинила біля цього автомобіля та звернувся про надання йому підтверджень такого факту поліцейськими. На роз`яснення поліцейських про фіксування руху автомобіля та обстановки навколо нього після зупинення, а також і того, що з водійського сидіння транспортного засобу вийшов саме ОСОБА_1 він не зважав, та продовжував нав`язувати свою версію того, що відбувається, і того що мають робити працівники поліції.
Поліцейським повідомлено водію ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та пред`явлено вимогу пройти огляд на станалкогольного сп`янінняу встановленому законом порядку: диск 1 (файл ....0011А, час на відео з 22:36:35-22:37:02) на що ОСОБА_1 почав сперечатися, при цьому стверджував що він на даний момент перебуває в стані алкогольного сп`яніння про, що він і так усвідомлює. 
Зрештою ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці, висловив погодження пройти огляд в медичному закладі та вчергове відновив суперечку намагаючись нав`язувати обрану ним версію того, що він не водій та не зобов`язаний проходити огляд диск 1 (файл ....0011А з час на відео з 02:37:10). На вимогу працівників поліції проїхати до медичного закладу на службовому автомобілі він відмовився та врешті повідомив, що огляд в медичному закладі він також проходити відмовляється: диск 1 (файл ....0011А, час на відео з 22:41:20-22:42:40).
В подальшому ОСОБА_1 відновив суперечку та намагався нав`язувати обрану ним версію того, що він не водій та необхідність підтверджень йому поліцейськими такого факту. Після цього поліцейські знову вкотре з`ясовували щодо виконання ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, виконати усі необхідні для цього дії на місці або прослідувати із поліцейським в медичний заклад. На вказане звернення поліцейських ОСОБА_1 прямо та категорично відмовився виконати необхідні для цього дії на місці зупинення ТЗ. та в медичному закладі диск 1(файл ....0012А, час на відео з 22:43:02-22:43:29).
Про наслідки такої відмови, у формі ухилення від виконання вимоги поліцейського, а саме про настання адміністративної відповідальністі за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 був проінформований, однак такі роз`яснення не мали жодного впливу на водія, який продовжував нав`язувати власну версію того, що відбувається та всіляко перекручувати зміст пред`явлених йому вимог поліцейського, та висуваючи безпідставні та необґрунтовані вимоги поліцейським щодо виконання ними службових обов`язків. В подальшому у зв`язку із невиконанням водієм вимог п. 2.5 ПДР працівники поліції , так і не отрмавши згоди водія, на проходження огляду на місці зупинення ТЗ та доставлення його в заклад охорони для проведення огляду, що має виражатися не лише на словах але й конктретними діями, склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також зфіксовано намагання ОСОБА_1 в ході розмови придумувати версії того, що сталося "він не водій" "він йшов пішки по селу, а працівники поліції його зупинили біля автомобіля", однак повідомити хто саме був за кермом за вказаних обставин не зміг. В письмових поясненнях у протоколі (а.с. 1) ОСОБА_1 теж зазначив, що він йшов по вулиці, а не їхав автомобілем. Однак У даному випадку, із урахуванням наведеного вище, беручи до уваги встановлене із досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що пояснення вказаних осіб мають ознаки необ`єктивності, спрямовані на спотворення (викривлення) дійсності, та намагання штучно створити підтвердження версії (хоча й неправодподібних) про невинуватість ОСОБА_1 . Тому суд зазначає про відсутність обгрунтованого сумніву в тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем за вказаних обставин. Зазначені вище та інші аргументи про невинуватість особи суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинені правопорушення.
Крім того, зафіксовані дії поліцейських не містять ознак штучного створення обставин події, які не відпровідають дійсності, навпаки їх дії були спрямовані на припинення дій водія, який намагалися ввести в оману працівників првоохоронних органів, та унеможливити фіксацію виходячи з місця автомобіля раніше ніж до нього підійшли працівники поліції. У даному випадку ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому Законом порядку те, що поліцейські застосовували під час оформлення правопорушення незаконні чи недозволені дії. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції.
У даному випадку ОСОБА_1 було роз`яснено про порядок дій, які необхідно здійснити для проходження вказаного огляду. Повідомляючи про погодження пройти огляд ОСОБА_1 не підкріпив свої слова будь-яким діями, та фактично вчиняв дії спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазаначена поведінка та дії ОСОБА_1 , у даному випадку, не вказують про наявність у нього дійсного наміру проходити на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного сп`яніння та виконати вимогу п. 2.5 ПДР, а були спрямовані на штучне створення умов, за яких огляд унеможливлюється, та щоб результат огляду не був зафіксований. Також із вказаного спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі, а також недотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та відповідної Інстркуції при оформленні події з участю ОСОБА_1 .
Від керування ТЗ ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 4). Згідно витягу з бази ІПНП ОСОБА_1 неодноразово притягався за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 7).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735.
Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідченя водія (а.с. 6)
Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд застсовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП. 
Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 не було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Згідно ст. 317-1 КУпАП особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA908999980313111256000026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106). 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя         Таргоній М.В.