ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 р. 	Справа № 520/9609/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 18.08.25 у справі № 520/9609/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області  
третя особа:  Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області Токар Петро Танасійович 
про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом також – відповідач, ГУНП в Харківській області), третя особа: Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області Токар Петро Танасійович, в якому просив: 
1) визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 20.03.2025 за № 330 про застосування до інспектора взводу №2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНІ в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»; частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»;
2) визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 01.04.2025 за №157о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); 
3) поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №3 БПОП (стрілецького) ГУНІІ в Харківській області;
4) стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.04.2025 по 18.04.2025р. в сумі 84276 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;
5) допустити судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу до негайного виконання. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права; має місце невідповідність висновків, викладених у оскаржуваному рішенні обставинам справи. Наводить обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, зазначені ним у позовній заяві. Звертає увагу на недоведеність факту скоєння дисциплінарного проступку, з огляду на що оскаржувані накази підлягають скасуванню. Просить урахувати, що згідно з послужним списком у ОСОБА_1 на час притягнення до дисциплінарної відповідальності не було діючих дисциплінарних стягнень відповідно до ст.29 Дисциплінарного статуту, проте вказані обставини не враховані відповідачем та у порушення вимог ст.29 Дисциплінарного статуту, до нього протиправно застосовано крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції. Водночас, із висновку службового розслідування та оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що суб`єктом призначення не розглядалась можливість застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, не пов`язаного із його звільненням. Відповідач не довів відповідності рівня тяжкості скоєного проступку рівню обраної міри дисциплінарного покарання, проте застосував до позивача крайнє і найсуворіше дисциплінарне стягнення, у зв`язку з чим рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка т.в.о. командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 від 17.02.2025 за № 285/119-38/14-2025 за фактом можливого безпідставного невиконання Наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань» окремими поліцейськими БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області.
Наказом ГУНП в Харківській області від 19.02.2025 за № 589 за відомостями, викладеними у доповідній записці т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 від 17.02.2025 за № 285/119-38/14-2025 призначено службове розслідування.
Відповідно до зазначеної доповідної записки інспектор взводу № 1 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , інспектор взводу № 1 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , інспектор взводу № 1 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Нежальский О.О. зобов`язані виконати такий наказ та вибути до відрядження у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють», однак останні повідомили, що виконати даний наказ не можуть, оскільки мають проблеми зі здоров`ям, у відрядження не вибули при цьому підтверджуючих документів не надали. 
Службовим розслідуванням установлено, що 13.02.2025 всупереч Наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань» з метою забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції зі військовими частинами Збройних Сил України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України Збройними Силами України, представниками інших складових сектору безпеки й оборони, відповідно до Наказу МВС України від 02.08.2017 за № 672 «Про затвердження Інструкції про службове відрядження поліцейських у межах України» (зі змінами), Законів України «Про Національну поліцію», «Про оборону України» «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ЇХ (зі змінами), Положення про Національну поліцію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Нежальський О.О., у службове відрядження з 13.02.2025 по 04.08.202 не вибув, в підпорядкування командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не прибув таким чином не виконав наказ прямого керівника – начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції Петра Токаря. Тим самим старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , вчинив дисциплінарний проступок, а саме: порушив Присягу поліцейського, передбачену частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині гідного несення високого звання поліцейського та виконання своїх службових обов`язків; вимоги частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині безумовного виконання наказу керівника; пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту в частині виконання Присяги та виконання наказу керівника; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині обов`язку виконувати накази та дотримуватись Присяги. 
20.03.2025 начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок службового розслідування. 
Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 20.03.2025 за № 330 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні Присяги поліцейського, передбаченої частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»; вимог частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківської області від 01.04.2025 за №157о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Позивач, уважаючи висновки службового розслідування протиправними та необґрунтованими, а накази про звільнення з посади та служби в органах поліції незаконними звернувся до суду з позовом у цій справі. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем вчинено проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби, а тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів. 
Водночас суд першої інстанції зазначив, що оскільки вимоги щодо скасування зазначених наказів є основними вимогами адміністративного позову, то за відсутності підстав для задоволення основних вимог, відсутні й підстави для задоволення усіх похідних вимог цього позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам учасників справи, колегія суддів зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02.07.2015, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за № 2337-VIII.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VІІІ (далі також – Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 580-VІІІ поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За приписами частини третьої статті 11 Закону № 580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За приписами пунктів 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.
Зміст Присяги поліцейського за приписами ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" полягає у тому, що поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, серед іншого неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 за №1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських).
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено на території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України ” від 15.03.2018 за № 2337-VIIІ (далі – Дисциплінарний статут).
Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень: сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частинами 3, 4, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
За приписами частини восьмої статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Згідно зі статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.
Аналогічні правові норми викладені у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі за текстом - Порядок № 893).
За матеріалами справи позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за те, що 13.02.2025 всупереч Наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань» з метою забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції зі військовими частинами Збройних Сил України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України Збройними Силами України, представниками інших складових сектору безпеки й оборони, відповідно до Наказу МВС України від 02.08.2017 за № 672 «Про затвердження Інструкції про службове відрядження поліцейських у межах України» (зі змінами), Законів України «Про Національну поліцію», «Про оборону України» «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ЇХ (зі змінами), Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Нежальський О.О., у службове відрядження з 13.02.2025 по 04.08.202 не вибув, в підпорядкування командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не прибув, а отже не виконав наказ прямого керівника – начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції Петра Токаря. 
Тим самим старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , вчинив дисциплінарний проступок, а саме: порушив Присягу поліцейського, передбачену частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині гідного несення високого звання поліцейського та виконання своїх службових обов`язків; вимоги частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині безумовного виконання наказу керівника; пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту в частині виконання Присяги та виконання наказу керівника; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині обов`язку виконувати накази та дотримуватись Присяги.
В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до зазначеної доповідної записки, поліцейські, зокрема інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зобов`язані виконати даний наказ та вибути до відрядження у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють», однак останні повідомили, що виконати даний наказ не можуть, оскільки мають проблеми зі здоров`ям, у відрядження не вибули при цьому підтверджуючих документів не надали. 
Опитаний під час службового розслідування позивач пояснив, що 13.02.2025 він перебував на робочому місці в адміністративній будівлі БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Азербайджанський, 8-А. Приблизно між 15 та 16 годиною т.в.о. командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_2 покликав його до кабінету заступника командира батальйону. Туди також зайшов він сам, та інші поліцейські. 
Т.в.о. командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області майор поліції Есаулко В.І. довів присутнім Наказ ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань». Відповідно до змісту вказаного наказу опитуваний, а також старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_5 , майор поліції ОСОБА_3 зобов`язані з 13.02.2025 вибути у відрядження у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють». Ознайомившись із цим наказом, він повідомив майору поліції ОСОБА_2 про те, що на даний час проходить лікарську (військово-лікарську) експертизу з метою визначення придатності до служби на теперішній посаді у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, після проходження дослідження та отримання висновку, у разі визнання його придатним до подальшої служби на даній посаді, готовий виконати наказ про відрядження та убути у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють». 
Направлення на проходження лікарської експертизи опитуваний отримав приблизно 03.02.2025, однак не міг розпочати її проходження, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в навчально-науковому медичному центрі «Університетська лікарня» ХНМУ з 28.01.2025 по 07.02.2025 з діагнозом «хронічна люмбалгія, змішаний варіант, ознаки остеохондрозу, нестабільність у сегментах L3-4, L4-5, St ремісії. Компресійно-ешемічна дискогенна двобічна радикулопатія, L4-S1, сенсорний варіант. Сколіоз ГВХ, м`язовотонічний синдром, St ремісії» (копію виписки пообіцяв надати дисциплінарній комісії до 26.02.2025, однак не надав). Після виписки з лікарні, 08.02.2025, у суботу він прибув на службу, доповів про це майору поліції ОСОБА_2 та отримав від нього дозвіл на відвідування лікарів у ДУ «ТМО МВС України по Харківській області». 10.02.2025 отримав Акт медичного огляду та розпочав проходження зазначеної медичної експертизи. У цей же день він пройшов медогляд у лікаря отоларинголога та записався у електронну чергу до лікаря-хірурга на 13.02.2025 на 12:30, лікаря-офтальмолога на 13.02.2025 на 09:30, лікаря-дерматовенеролога на 12.02.2025 на 10:45, лікаря-терапевта на 12.02.2025 на 11:15 та лікаря-невропатолога на 12.02.2025 на 11:50 та на психологічні тести на 27.02.2025 на 08:50 з подальшим відвідуванням лікаря-психіатра. Крім того, 12.02.2025 він пройшов огляд у лікаря-стоматолога. 
Отже, станом на 13.02.2025 він відвідав усіх указаних лікарів, крім лікаря-офтальмолога, оскільки у визначений час та у цей день її не було на робочому місці, а також лікар-невропатолог сказала опитуваному донести виписку з навчальнонаукового медичного центру «Університетська лікарня» ХНМУ, де він раніше проходив лікування. 
14.02.2025 ОСОБА_1 прибув на прийом до лікаря-офтальмолога, який за результатами огляду поставив йому діагноз «короткозорість середнього ступеня, в 5,5 Д обох очей. Складний короткозорий астигматизм в 1,5 Д правого ока в 3,0 Д лівого ока. Непридатний. Ст. 30 В, 31 В, Гр. 3». 
В подальшому позивач прибував на службу до адміністративної будівлі БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області згідно із розпорядком дня, виконував вказівки керівництва батальйону. 
Отже, для завершення лікарської експертизи, на момент опитування йому необхідно було відвідати лікаря-невропатолога (точну дату на даний час назвати не зміг) та 27.02.2025 пройти психологічні тести, а також відвідати лікаря-психіатра. 
Позивач зазначав, що у разі визнання опитуваного придатним до служби на посаді в БПОП (стрілецькому) ГУНП в Харківській області готовий виконати доведений йому наказ та вибути у відрядження у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють». До пояснення додав копії медичних документів. Водночас висновок лікарської експертизи (ВЛК) із прийнятим комісійним рішенням щодо непридатності до виконання службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 до БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області та на адресу дисциплінарної комісії не надходив. 
Опитаний в ході службового розслідування т.в.о. командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_2 пояснив, що з 22.01.2025 він тимчасово виконує обов`язки за посадою командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області. 
13.02.2025 до БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області надійшов наказ ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань», який було підготовлено на виконання вказівки НПУ.
Відповідно до змісту зазначеного наказу поліцейські, зокрема, інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , зобов`язані з 13.02.2025 вибути у відрядження в підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» до Донецької області.
У зв`язку з викладеним для доведення наказу та проведення цільового інструктажу приблизно о 15:20 він викликав зазначених поліцейських, а також старшого інспектора відділення кадрового забезпечення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та старшого інспектора відділення моніторингу та контрою капітана поліції ОСОБА_7 до кабінету заступника командира батальйону у адміністративній будівлі БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Азербайджанський, 8-А.
Приблизно о 15:30, коли всі поліцейські прибули до кабінету, він довів присутнім шляхом зачитування Наказ ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ «Хортиця» у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань», при цьому доведення цього наказу фіксувалось на нагрудний відеореєстратор Tescar BDC 53-02 інв. № 1113059022/16 (022016). 
Після ознайомлення з зазначеним наказом інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що готовий виконати даний наказ після проходження ВЛК. 
В подальшому поліцейські не надали йому документів, на підтвердження своїх слів, крім старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який пред`явив своє направлення на проходження ВЛК та талони записів до лікарів, та продовжував відвідувати лікарів та прибувати на службу до адміністративної будівлі БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області згідно з визначеним розпорядком дня. 
В ході службового розслідування вивчено відеозаписи з нагрудного відеореєстратор Tescar BDC 53-02 інв. № 1113059022/16 (022016), про що складено Акт огляду відеозапису від 19.02.2025. 
Проведеним оглядом установлено: 
1. За допомогою додатку «KMPlayer» при відкритті файлу під назвою «VID250213- 153110F-000034-022016-0104» встановлено, що це відеозапис з портативного відеореєстратору, який обліковується за БПОП (стрілецьким) ГУНП в Харківській області. Тривалість запису – 00:05:00. На відео присутній вбудований напис із зазначенням дати, часу та номеру нагрудного відеореєстратора « 2025/02/13 15:31:10 00034-022016», при цьому час розпочинається з 15:31:10 на початку відео та завершується на 15:36:10 наприкінці. 
Під час перегляду відеозапису вбачається, що його запис здійснюється у кабінеті № 12, заступника командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області, що знаходиться у адміністративній будівлі БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Азербайджанський, 8-а. 
У кабінеті присутні, зокрема, інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Нежальский О.О. 
Після оголошення наказу щодо вибуття у відрядження підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» майор поліції ОСОБА_2 звертається до кожного з присутніх поліцейських та запитує, чи готові вони виконати наказ. 
На цьому такий відеозапис завершується. 
За допомогою додатку «KMPlayer» при відкритті файлу під назвою «VID250213-153611F-000034-022016-0105» встановлено, що це відеозапис з портативного відеореєстратору, який обліковується за БПОП (стрілецьким) ГУНП в Харківській області. Тривалість запису – 00:01:28. На відео присутній вбудований напис із зазначенням дати, часу та номеру нагрудного відеореєстратора « 2025/02/13 15:36:10 00034-022016», при цьому час розпочинається з 15:36:10 на початку відео та завершується на 15:37:39 наприкінці. 
Під час перегляду відеозапису вбачається, що він є продовженням відеозапису №1. На ньому видно як старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомляє, що він готовий виконати зазначений наказ лише після завершення проходження військово-лікарської комісії. 
На цьому такий відеозапис завершується. 
Отже, в ході службового розслідування встановлено, що 13.02.2025 т.в.о. командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_2 , у присутності старшого інспектора відділення кадрового забезпечення БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Моісеєва Є.І. із застосуванням приладу відео-фіксації належним чином доведено шляхом зачитування наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань» поліцейським, зокрема, позивачу - інспектору взводу № 2 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . 
Однак поліцейські, зокрема, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , вказаний наказ 13.02.2025 не виконали. В ході службового розслідування не встановлено законних підстав, які б звільняли старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , від виконання Наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань». 
Вивчивши зібрані в ході службового розслідування матеріали, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив дії, які суперечать покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру до нього, як до представника влади та поліцейського, який повинен бути взірцем у захисті країни, а також своїми діями приводять до приниження іміджу поліції та довіри населення до поліції, як до правоохоронного органу. Такий дисциплінарний проступок є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. 
Інших обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією не встановлено. 
За результатами проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія встановила факти вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився в тому, що 13.02.2025 всупереч наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань» з метою забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції зі військовими частинами Збройних Сил України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, представниками інших складових сектору безпеки й оборони інспектор взводу № 1 роти № 3 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 у службове відрядження з 13.02.2025 по 04.08.2025 не вибув, в підпорядкування командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не прибув, таким чином не виконав наказ прямого керівника – начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції Петра Токаря, чим порушив Присягу поліцейського, передбачену частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків, вимоги частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині невиконання наказу керівника, пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту в частині невиконання Присяги, не мужнього служіння народу України та невиконання наказу керівника, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині невиконання наказу та недотримання Присяги, тим самим вчинив дисциплінарний проступок. 
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.
У спірному випадку позивач про неможливість виконати наказ із наведених у законі підстав та у встановленому порядку уповноваженого керівника не повідомляв.
Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на особу рядового і начальницького складу дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Суд наголошує, що приписи пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 160/11795/20.
Згідно з пунктом 1 частини 1 розділу ІІ Завдання та обов`язки посадової інструкції, затвердженої 15.05.2023, до завдань поліцейського взводу, зокрема, належить участь у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також відсічі збройної агресії проти України, обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму надзвичайного або воєнного стану у разі його оголошення по всій території України або в окремій місцевості, зокрема, шляхом виконання бойових розпоряджень, які надані уповноваженими посадовими особами та бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), спеціальних та технічних засобів відповідно до законодавства України. 
Відповідно до пункту 3 вказаної посадової інструкції поліцейський взводу зобов`язаний, серед іншого, знати та неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі працівника поліції, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази прямих керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та невідкладно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також таких, що підривають авторитет Національної поліції України тощо (а.с.107). Отже, до посадових обов`язків позивача, як поліцейського, віднесено безумовне виконання наказів прямих керівників, відданих (виданих) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону. За змістом розділу 4 описаної вище посадової інструкції позивача поліцейський взводу несе відповідальність, зокрема, за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, порушення Дисциплінарного статуту Національної поліції України та антикорупційного законодавства, недотримання Присяги працівника поліції та умисне невиконання доручень, наказів та розпоряджень прямих керівників, відданих (виданих) у межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Щодо доводів позивача про неможливість виконання наказу колегія суддів зазначає таке. 
З метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України, Міністром внутрішніх справ України видано Наказ, яким затверджено Положення № 285 "Про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС". 
Одним із основних завдань М(ВЛ)К є визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності, за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів на службу в поліції, кандидатів на навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО), здобувачів вищої освіти за державним замовленням у ЗВО, придатності поліцейських до подальшої служби в поліції, проходження служби у відрядженні за кордоном (підпункт 1 пункту 2 розділу І Положення № 285). Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення № 285 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форму якого наведено в додатку 7 до цього Положення (далі - Направлення на медичний огляд), оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції, командуванням головного органу військового управління, оперативно-територіальних об`єднань, з`єднань, військових частин НГУ (далі - військові частини). Пунктом 8 розділу ІІІ Положення № 285 передбачено, що поліцейські, військовослужбовці, які впродовж 4 місяців не можуть приступити до виконання своїх службових обов`язків, обов`язків військової служби через захворювання, наслідки поранення (контузії, травми, каліцтва), що мають стійкий чи необоротний характер, направляються підрозділом кадрового забезпечення, командуванням військової частини на лікарську, військово-лікарську експертизи для визначення придатності до подальшого проходження служби. Час перебування поліцейських, військовослужбовців на лікуванні у зв`язку з одержанням ними при виконанні службових обов`язків поранень (травм, контузій, каліцтв) строками не обмежується. На медичний огляд вони направляються після закінчення лікування або визначення його наслідку. 
Отже, вказаний припис встановлює імперативний обов`язок направляти поліцейського підрозділом кадрового забезпечення на лікарську, військово-лікарську експертизи лише у разі якщо особа впродовж 4 місяців не може приступити до виконання своїх службових обов`язків через захворювання, наслідки поранення (контузії, травми або каліцтва). Захворювання повинно мати стійкий і необоротний характер. 
За змістом відеозапису в період часу 15:36:40 позивач погоджується виконати наказ, але після проходження ВЛК. 
Однак з відеозапису не вбачається, що позивачем надано в день видання наказу начальника ГУНП в Харківській області підтверджуючі документи про поважні причини невиконання наказу, в ході проведення службового розслідування від позивача до дисциплінарної комісії таких документів також не було надано, зокрема висновку М(ВЛ)К. Крім того, медична документація, яка долучена позивачем до позовної заяви, не свідчить про неможливість виконання наказу начальника про виїзд у відрядження. 
Позивач як поважну причину невиконання наказу керівництва зазначає необхідністю проходження ним військово-лікарської комісії, а саме те, що 13.02.2025 він був записаний на прийом до лікаря офтальмолога о 09:30 та лікаря-невропатолога о 12:30. 
Проте доведення до позивача Наказу начальника ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ «Хортиця» відбувалось 13.02.2025 о 15 год 36 хв. 
Тобто позивач на момент доведення Наказу начальника ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18о/с дск вже пройшов огляд у всіх лікарів, крім лікаря-офтальмолога, огляд у якого позивач не встиг пройти у день запису 13.02.2025
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент доведення наказу керівника про виїзд у відрядження позивач знаходився на службі, що зобов`язувало його виконувати наказ керівництва, а прийом у лікаря-офтальмолога не є поважною причиною невиконання вимог наказу начальника ГУНП в Харківській області. 
Позивач мав змогу пройти огляд у лікаря-офтальмолога після виконання наказу начальника про виїзд у відрядження, однак замість цього вирішив не виконувати наказ та залишився вдома, тим самим знехтував Присягою, порушив обов`язок служити Українському народу, ставлячи при цьому свої власні інтереси вище, ніж інтереси Українського народу. 
Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 2 Наказу ГУНП в Харківські області від 07.03.2024 за № 620 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області», поліцейські ГУНП зобов`язані дотримуватися вимог, викладених у додатку 1 до цього наказу – Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області. 
Відповідно до вимог пункту 2, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 розділу ІІІ Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області (далі – Положення), затвердженого Наказом ГУНП в Харківські області від 07.03.2024 за № 620, початок робочого дня – о 09:00, закінчення робочого дня: у понеділок, вівторок, середу, четвер – о 18.00; у п`ятницю – 16.45;напередодні святкових днів – у понеділок, вівторок, середу, четвер – о 17.00, у п`ятницю – 15.45; вихідні дні – субота і неділя. Згідно з вимогами пункту 1 розділу ІV цього ж Положення поліцейський повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на службі в письмовій формі (час, з якого буде відсутній; підстави відсутності) засобами електронного чи поштового зв`язку. 
Отже, якщо брати до уваги, що у позивача було заздалегідь заплановано проходження військово-лікарської комісії він мав змогу оформити щорічну відпустку або відпустку без збереження заробітної плати, завчасно повідомивши про це керівництво. 
Крім того, суд зазначає, що позивачем не надані докази, які вказують на злочинність або явну незаконність Наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань».
Після ознайомлення з наказом та під час службового розслідування позивач не висловлював сумніви щодо законності Наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 за № 18 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ Лють» та припинення виконання завдань». 
В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази неможливості виконання позивачем доведеного до його відома наказу, а проаналізувавши сукупність встановлених обставин в ході службового розслідування обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що службовим розслідуванням доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у невиконанні Наказу від 12.02.2025 за № 18 о/с дск. 
Суд звертає увагу, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини суд дійшов висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
Надаючи оцінку спірним наказам та діям відповідача щодо їх складення, колегія суддів виходить з того, що керівник Головного управління Національної поліції в Харківській області наділений сукупністю прав та обов`язків, які надають можливість на власний розсуд визначитися з оцінкою поведінки підлеглого працівника. Його дії щодо прийняття рішень у межах компетенції є дискреційними.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що дискреція – це не є обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.
Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
З приводу можливості оцінки судами актів та дій органів державної влади під час виконання ними дискреційних повноважень Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях зробив правовий висновок, згідно з яким у таких випадках судовий контроль є обмеженим.
Зокрема, ЄСПЛ вказав, що за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.
Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.02.2020 у справі №П/9901/871/18.
У рішенні ЄСПЛ від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» (Pedersen and Baadsgaard v. Denmark) зазначено, що, здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовним органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, відміняти замість нього рішення, яке визнається протиправним, приймати інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Отже, питання ефективності державного управління, доцільності управлінських рішень перебувають поза межами критеріїв правомірності дій суб`єкта владних повноважень, які перевіряє суд.
Рішення у формі наказу породжує для позивача певні правові наслідки, має обов`язковий характер і може бути оскаржене у судовому порядку.
Наявність або відсутність дисциплінарного проступку в діях чи бездіяльності поліцейського встановлюється за результатами службового розслідування.
У цій справі судом установлено, що службове розслідування проведено відповідачем у спосіб, передбачений законом; висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з урахуванням реального військового стану в державі; вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.
Так, за положеннями Дисциплінарного статуту визначення виду дисциплінарного стягнення здійснюється керівником, уповноваженим на накладення дисциплінарного стягнення.
Колегія суддів зазначає, що керівником ГУНП в Харківській області, незважаючи на відсутність у ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень, але враховуючи факт вчинення дисциплінарного проступку в умовах воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією проти України у вигляді відмови від виконання наказу керівництва, обґрунтовано прийняті спірні накази про накладення на позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення та звільнення останнього зі служби в поліції. 
З огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, висновок суду першої інстанції про те, що приймаючи наказ в частині звільнення позивача зі служби в поліції, а також наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у тому числі нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у відповідній частині відсутні, є обґрунтованим і законним.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, підстави для їх задоволення також відсутні.
В цій частині висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі №815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі №2140/1341/18, від 19 квітня 2021 року у справі №240/2677/20, від 23 листопада 2023 року у справі №420/14443/22, від 29 лютого 2024 року у справі №260/5566/22, від 14 березня 2024 року у справі №120/210/23,
Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, врахувавши вищезазначені норми матеріального права та процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі № 520/9609/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц