Справа № 695/4226/24
2/709/27/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

25 червня 2026 року      селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Шарої Л.О.,
за участі секретаря судового засідання - Петраш Т.М.,
розглянувши в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

у с т а н о в и в:
Короткий виклад позиції позивача та відповідача.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позивач мотивує позов тим, що 14.10.2022 між ТОВ «Мілоан» (надалі – первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 9963511, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору, порушивши умови графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 9963511 від 14.10.2022).
Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 9963511 від 14.10.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 9963511 від 14.10.2022 передано Позивачу первісним кредитором.
Сума заборгованості Відповідача становить 20 950 грн, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023. Із них:
- прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 5000 грн;
- прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 15 000 грн;
- прострочена заборгованість за комісією становить – 950 грн.
Позивачем була проведена робота щодо ситуації з погашення наявної заборгованості, але Відповідач заборгованість не погасив.
Покликаючись на приписи цивільного права, позивач просить суд стягнути на його користь із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 9963511 від 14.10.2022 у сумі 20 950 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Відзив на позовну заву до суду не надходив.
Рух справи.
08.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі свого представника – Мих В.О., через систему «Електронний Суд» в електронній формі звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченка М.Ю. від 12.11.2024 матеріали указаної позовної заяви передано до Чорнобаївського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю.
Дана справа надійшла до Чорнобаївського районного суду Черкаської області 02.12.2024.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.01.2025 задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Крилова Д.А. та зупинено провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України, під час воєнного стану.
05.06.2026 на адресу суду від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 , надійшов лист від 30.05.2026 № 03.6/13371-26-Вих, згідно з яким ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, безпосередню участь у зоні бойових дій не бере, з урахуванням військової служби може брати участь у судовому засіданні при розгляді справи особисто або в режимі відеоконференції.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.06.2026 поновлено провадження у справі та призначене судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про день, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною довідкою, за змістом якої ухвала суду та судова повістка доставлені до особистого електронного кабінету в системі «Електронний Суд». У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день, час, місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною довідкою, за змістом якої ухвала суду та судова повістка доставлені відповідачу до його особистого електронного кабінету в системі «Електронний Суд».
Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки судом вжиті вимоги закону щодо повідомлення позивача та відповідача про розгляд справи, вони вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, позивач не заперечував щодо постановлення у справі заочного рішення, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Між сторонами виник спір у сфері споживчого кредитування щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.
Суд установив, що 14.10.2022 між ТОВ «Мілоан»» (надалі – первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 9963511. Договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Згідно з п. 1.1 -1.4 Договору, Кредитодавець - ТОВ «Мілоан» надає Позичальнику – відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн, строк кредиту - 105 днів, пільговий період – 15 днів, поточний період – 90 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами в рекомендовану дату платежу - 29.10.2022, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості – 27.01.2023.
Відповідно до п. 1.5.1 договору, комісія за надання кредиту становить 950 грн. яка нараховується за ставкою 19% від суми наданого кредиту.
Пунктами 1.5.2-1.5.3 договору встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються за ставкою 2,00% (1 500,00 грн) в день від фактичного залишку кредиту протягом пільгового періоду та за ставкою 3% (13 500,00 грн) в день від фактичного залишку кредиту протягом поточного періоду. 
Згідно з п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Для підтвердження ознайомлення відповідача з умовами договору про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022, позивачем наданий Паспорт споживчого кредиту, котрий також підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора та котрий містить інформацію про розмір кредиту, строк користування кредитними коштами, ставку за процентами та комісією, орієнтовну вартість кредиту.
Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості вчинення правочинів в електронній формі визначені положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Так, ст. 3 Закону містить визначення термінів, зокрема:
- електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
- одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 цієї ж статті Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Зі змісту ч. 8 цієї ж статті Закону вбачається, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
У ч. 12 цієї ж статті Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно зі ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що Договір про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже вказаний правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, а укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Договору про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022, він недійсним не визнаний. Також відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало йог внутрішній волі. Викладені у договорі істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання сторонами договору.
Разом із тим, досліджений судом Договір № 9963511 від 14.10.2022 містить повні анкетні дані відповідача, зокрема його прізвище, ім`я та по батькові, серію і номер паспорта, адресу зареєстрованого місця проживання, а також номер контактного телефону. Зазначені відомості є персональними даними з обмеженим доступом та не можуть бути отримані чи використані сторонньою особою без волевиявлення їх носія або без фактичної участі такої особи у правовідносинах. Відповідачем не надано жодних послідовних, логічних та належних пояснень щодо того, яким чином його анкетні та паспортні дані були відображені у спірному договорі. У матеріалах справи відсутні будь-які звернення відповідача до правоохоронних органів чи інших компетентних установ із заявами про втрату документів, підробку підпису або неправомірне використання його персональних даних.
Суд установив, що ТОВ ««Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 виконало у повному обсязі, перерахувавши відповідачу 14.10.2022 на його картковий рахунок № НОМЕР_3 – 5 000,00 грн. Це підтверджується платіжним дорученням № 84745705 від 14.10.2022. 
Слід зазначити, що зазначені відповідачем у кредитному договорі реквізити електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_3 (маска картки) співпадають з реквізитами номера картки - № НОМЕР_2 , вказаними у платіжному дорученні про перерахування коштів на ім`я ОСОБА_1 № 84745705 від 14.10.2022 про здійснення успішного переказу коштів. Разом з тим, відповідачем до суду не надано доказів неналежності йому вказаного електронного платіжного засобу або використання цієї картки третіми особами, без згоди відповідача.
Відповідачу слід врахувати, що принцип змагальності, закріплений у ст. 12 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс..
Суд вважає доведеним виконання первісним кредитором – ТОВ «Мілоан» зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5 000,00 грн.
Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачем умов вказаного договору, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість.
Згідно з наданим розрахунком, що був складений ТОВ «Мілоан», у відповідача станом на 23.10.2024 наявна заборгованість в сумі 20 950 грн, із якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 5 000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків – 15 000 грн, прострочена заборгованість за комісією – 950 грн.
Щодо нарахування первісним кредитором процентів за користування кредитними коштами, то суд зазначає таке.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц.
Водночас, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно з положеннями Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів, які підтверджують статус особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей".
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014№ 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 426/4264/19.
Відповідачем до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі був наданий витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.12.2022 № 612-ОС, відповідно до якого з ОСОБА_3 укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 3 роки, з 07.12.2022 прийнятий на військову службу за контрактом осіб. Разом з тим, відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 , надійшов лист від 30.05.2026 № 03.6/13371-26-Вих, солдат ОСОБА_1 дійсно проходить службу в Головному центрі на посаді водія-пожежного першої секції протипожежного захисту групи протипожежного захисту, станом на дату надання відповіді безпосередню участь в бойових діях не бере.
Зазначене вказує на те, що в період виконання Договору про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 та станом на час розгляду справи, відповідач мав та має статус військовослужбовця ЗСУ та на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, у відповідача з 07.12.2022 відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом та інших платежів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що наявні підстави для застосування до відповідача ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування процентів за користування кредитними коштами починаючи з 07.12.2022 є безпідставним.
Позивачем, на підтвердження заявлених позовних вимог було надано розрахунок заборгованості по Договору про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022, складений ТОВ «Мілоан», згідно якого розмір нарахованих процентів за користування кредитними коштами станом на 06.12.2022 (до часу мобілізації відповідача та набуття ним статусу військовослужбовця) складає 7 200,00 грн.
Враховуючи наявність у відповідача пільги щодо не нарахування процентів за користування кредитом з 07.12.2022, то він має заборгованість по Договору про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 в розмірі: 5 000,00 грн – за тілом кредиту, 7 200,00 грн – за процентами.
Вирішуючи спір щодо підстав та розміру нарахованої позивачем комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 19 від суми кредиту, що становить 950,00 грн, то суд керувався таким. 
Згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися.
Отже, вказаний закон не містить заборони щодо встановлення комісії кредитодавця/, котра включається до загальних витрат за споживчим кредитом. Але, слід звернути увагу на те, що у кредитному договорі має бути визначено перелік послуг та дій, за які встановлено нарахування комісії
У п. 1.5.1 договору про споживчий кредит № 9963511, сторони узгодили встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 19 % від суми кредиту, що становить 950,00 грн
Суд урахував, що договір № 9963511 укладений в електронній формі, тобто про його умови відповідач був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами та сплати комісії за надання кредиту. При цьому, відповідач ознайомившись із умовами договору, мав реальну можливість відмовитися від його укладення та на момент підписання не звертався до кредитодавця із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма його умовами.
За цих обставин відповідач має заборгованість по комісії за надання кредиту в розмірі 950,00 грн.
30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» як клієнтом та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як фактором було укладено договір відступлення права вимоги № 89-МЛ, відповідно до умов якого Фактору передано право вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Здійснення оплати фінансування до вказаному договору факторингу позивач підтвердив платіжною інструкцією.
Факт набуття права грошової вимоги позивачем до відповідача за Договором про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 позивач підтвердив витягом з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 89-МЛ та атом приймання-передачі реєстру боржників.
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Суд вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення із відповідачем Договору відступлення права вимоги № 89-МЛ, виконання первісним кредитором умов Договору про надання споживчого кредиту від 22.10.2022, отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн, набуття позивачем права вимоги до відповідача та наявність заборгованості в сумі 13 150,00 грн, із якої: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 7 200,00 грн – заборгованість по процентам, 950,00 грн – заборгованість по комісії.
Одночасно, позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі заборгованості, яка була перед первісним кредитором, тобто на суму 13 150,00 грн.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (на суму 3 662,37 грн, що становить 63 % від ціни позову), суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 1 526,11 грн.
Покликаючись на положення статей 259,263-265 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 9963511 від 14.10.2022 в сумі 13 150 (тринадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 1 526 (одна тисяча п`ятсот двадцять шість) гривень 11 копійки, а всього – 14 676 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 11 копійок.
В іншій частині позивних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://ck.ck.court.gov.ua.
Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, м. Львів, 79029;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя          Л.О. Шарая