308/6829/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (територія дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ), військовослужбовця, курсанта військової частини НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
05.05.2026 о 16 год. 35 хв. солдат ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 (територія полігону військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 ) у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.
19.05.2026 від захисника, адвоката Кінащук О.С., надійшла заява про уточнення анкетних даних.
У судове засідання ОСОБА_1 та захисник, адвокат Кінащук О.С., не з`явилися, від захисника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Водночас від захисника, адвоката кінащук О. С. надійшли заперечення, у яких зазначає, що події відбулися 05.05.2026 на території цивільної медичної установи — Клінічної лікарні планового лікування в місті Ужгород, яка не є військовим об`єктом, де ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та саме 05.05.2026 очікував на виписку з медичного закладу. Захист долучає медичну виписку №1938/463, якою підтверджує, що підзахисний перебував у медичному закладі на стаціонарному лікуванні з 1 по 5 травня 2026 року, і в день виписки очікував на оформлення документів, будучи офіційно звільненим від виконання обов`язків військової служби. Крім того, адвокат заперечує належність доказів стану сп`яніння, оскільки захисту не надано документів про сертифікацію та перевірку газоаналізатора («Драгер»), а сам процедурний огляд за умов використання неперевіреного приладу є юридично нікчемним. Також наголошує, що зафіксований незначний показник у 0,87 проміле міг стати наслідком законного вживання пацієнтом лікарських засобів на спиртовій основі під час перебування в лікарні. Спираючись на презумпцію невинуватості, захисник просить суд закрити адміністративне провадження.
27.05.2026 від захисника надійшло клопотання, в якому зазначає, що на офіційному порталі «Судова влада України» відомості про правопорушника відображаються з критичними викривленнями: ім`я вказано як « ОСОБА_2 » (без м`якого знака), а по батькові — « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Оскільки ці дані мають суворо відповідати первинним документам, захист стверджує, що протокол складено стосовно іншої особи, чиї анкетні дані не збігаються з паспортними даними підзахисного. Фіксація порушення щодо особи з іншим іменем означає відсутність належної ідентифікації, що повністю спростовує наявність складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1 , а суд не має права самостійно виправляти такі помилки обвинувачення. 
Додатково наголошує на порушенні Інструкції Міністерства оборони України № 329, яка зобов`язує посадових осіб встановлювати особу військовослужбовця суворо за документами. Оскільки протокол містить дефектні персональні дані є недопустимим доказом відповідно до міжнародного принципу «плодів отруєного дерева» та практики ЄСПЛ. Адвокат підкреслює, що для притягнення за ст. 172-20 КУпАП необхідна чітка процедура фіксації уповноваженими особами, наявність рапортів, пояснень незалежних свідків та доведеність перебування особи на службі. На основі викладеного захист просить суд закрити провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.
Згідно з поданим 27.05.2026 клопотанням адвокат наполягає на закритті справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що відповідно до пункту 10 Розділу І «Інструкції про порядок формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я» (затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1066), дата закінчення строку дії медичного висновку є останнім днем тимчасової непрацездатності особи. Таким чином, день виписки є повноцінним днем перебування на лікарняному, що повністю позбавляло особу можливості виконувати обов`язки військової служби чи перебувати на території військового об`єкта, а отже — повністю виключає об`єктивну сторону правопорушення за статтею 172-20 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП диспозиція статті передбачає розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення ЛВУ № 112 від 05.05.2026, з якого вбачається, що 05.05.2026 о 16 год. 35 хв. солдат ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 (територія полігону військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 ) у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду;
- протоколом про адміністративне затримання ЛВУ №110 від 05.05.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий у п`яному вигляді на території військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №355 від 05.05.2026 р., яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 0,87 проміле;
- копією військового квитка ОСОБА_1 , з якого вбачається, що такий з 03.04.2026 є курсантом у військовій частині НОМЕР_1 
- іншими матеріалами, які досліджені суддею в сукупності. 
Надані у справі докази є належними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Зазначені докази узгоджуються між собою, стосуються одних і тих самих обставин події та у своїй сукупності взаємно доповнюють один одного. Так, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про час, місце та обставини вчинення правопорушення, протокол про адміністративне затримання підтверджує факт виявлення ОСОБА_1 на території військової частини у стані сп`яніння, а висновок медичного огляду №355 від 05.05.2026 об`єктивно підтверджує перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння із показником 0,87 проміле. Копія військового квитка підтверджує статус ОСОБА_1 як військовослужбовця (курсанта військової частини НОМЕР_1 ) на момент події.
Суд не встановив будь-яких істотних суперечностей між зазначеними доказами, які б ставили під сумнів достовірність зафіксованих у них відомостей. Навпаки, кожен із наведених доказів підтверджує окремі елементи об`єктивної сторони правопорушення, а в сукупності вони утворюють єдину та послідовну систему доказування, яка свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.
Суд також дослідив надану захисником виписку з медичної карти стаціонарного хворого №1938/463, з якої вбачається. що ОСОБА_1 у період з 01.05.2026 до 05.05.2026 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі ВП "Клінічна лікарня планового лікування" КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" УМР.
Надана стороною захисту виписка з медичної карти стаціонарного хворого №1938/463 сама по собі не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчить про його невинуватість.
Із зазначеної виписки вбачається лише факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 01.05.2026 по 05.05.2026 та дату його виписки із медичного закладу. Водночас цей документ не містить відомостей про місцезнаходження особи після завершення лікування, не підтверджує її безперервне перебування у медичному закладі протягом усього дня 05.05.2026 та не спростовує встановлених матеріалами справи обставин перебування ОСОБА_1 о 16 год. 35 хв. на території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 .
Посилання захисту на те, що день виписки є останнім днем тимчасової непрацездатності, не спростовує зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи обставин виявлення ОСОБА_1 на території військової частини. Надана виписка не містить відомостей, які б виключали можливість його перебування у зазначений час та у зазначеному місці, а тому не вступає у суперечність з іншими дослідженими судом доказами.
За таких обставин виписка з медичної карти підтверджує лише факт проходження лікування, однак не спростовує належними та допустимими доказами встановлені судом обставини перебування ОСОБА_1 на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, а відтак не впливає на висновок суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Суд відхиляє доводи захисту щодо неналежної ідентифікації особи. Дані правопорушника в протоколі внесені на підставі військового квитка, а виявлені розбіжності є технічними описками під час реєстрації справи в автоматизованій системі суду. Вони не містяться в первинних матеріалах справи, не впливають на зміст обвинувачення та не перешкоджають встановленню особи правопорушника.
Суд відхиляє й заперечення щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння. Висновок медичного огляду №355 від 05.05.2026 складений у встановленому порядку та підтверджує стан алкогольного сп`яніння (0,87‰). Доказів недостовірності висновку, несправності обладнання чи порушення процедури огляду не встановлено, а твердження про вплив лікарських засобів є припущеннями.
Крім того, у матеріалах справи міститься власноруч підписана ОСОБА_1 розписка про визнання вини та прохання застосувати найменш суворе покарання, що узгоджується з іншими доказами та підтверджує встановлені судом обставини.
Отже сукупність досліджених доказів є належною, допустимою, достовірною та достатньою для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1  у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую особу порушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яка є альтернативною, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вважаю, що застосування відносно ОСОБА_1  саме такого стягнення, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети – виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, – у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ч. 3 ст. 172-20, 221, 284, 285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області       В. В. Чепка