Справа № 489/5046/19 
кримінальне провадження 
№1-кп/489/110/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 р. м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,  
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Микільське Білозерського району Херсонської області, громадянина України, із середньою-технічною освітою, працюючого машиністом локомотивного депо ст.Миколаїв, перебуваючого у цивільному шлюбі, раніше не судимого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

в присутності: 
прокурора   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого   ОСОБА_10 ,
обвинуваченого   ОСОБА_11 ,
захисника     ОСОБА_12 
встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 18.06.2019 приблизно о 18:20 год. (точний час не встановлено) знаходився у кафе «АБС», яке розташоване між будинками 27 та 27-А по пр.Миру у м.Миколаєві, де вживав спиртні напої, висловлювався нецензурною лайкою, після чого, вийшов з приміщення вказаного кафе та прямуючи у бік пр.Миру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння порушував громадський порядок та справляв природні потреби у громадському місці.
18.06.2019 о 08:00 год. годині старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , який проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора 1-го взводу 1-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі – УПП в Миколаївській області, УПП) перебував у поліцейському однострої та, отримавши вогнепальну зброю, заступив на службу в добовому наряді по забезпеченню публічної безпеки та порядку, попередженню та припиненню кримінальних та адміністративних правопорушень на маршрутах патрулювання, забезпечення охорони об`єктів шляхом оперативного реагування на тривожні повідомлення технічних засобів охорони (систем моніторингу), підключених до пунктів центральної охорони, здійсненню превентивних поліцейських заходів. Приблизно о 18:45 годині ОСОБА_10 отримав на службовий планшет сигнал «Хуліганство по пр.Миру, 25», згідно фабули якого стало відомо, що у дворі будинку АДРЕСА_2 чинить хуліганство невідомий. З метою забезпечення охорони публічного порядку та попередження ймовірного вчинення протиправних дій, разом з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 та лейтенантом поліції ОСОБА_14 у складі екіпажу «Корвет 351», на службовому автомобілі направились до вказаного місця.
Прибувши на місце, працівники поліції побачили громадянина, який намагався справити природні потреби на очах у людей, підійшли до нього, при цьому було помітно, що вказаний громадянин, який назвався як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді характерного запаху, і з метою запобігання порушення публічного порядку та безпеки, керуючись п.10. ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до функціональних обов`язків, затверджених командиром УПП в Миколаївській області, для забезпечення публічної безпеки і порядку, висловили вимогу про дотримання публічного порядку, зробили зауваження про неприпустимість такої поведінки, на що останній відреагував нецензурною лайкою, після чого його було запрошено до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області для складання постанови про адміністративне правопорушення за ст.178 КУпАП.
Приблизно о 19:10 год. ОСОБА_6 було доставлено до приміщення Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, де на нього була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення АПО18 № 559957, проте у свою чергу у ОСОБА_6 , якому було достеменно відомо, що перед ним перебуває працівник поліції при виконанні службових обов`язків, одягнений у формений одяг з шевронами та нагрудними знаками, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_10 з метою припинення виконання останнім службових обов`язків по здійсненню первинного реагування на повідомлення про правопорушення та охорони громадського порядку.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 18.06.2019 приблизно о 19:20 год., перебуваючи у приміщенні Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м.Миколаїв, вул.12 Повздовжня, 42-А,діючи умисно, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії  ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Пред`явлене за викладених в обвинувальному акті обставин обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України, суд вважає недоведеним із наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За положеннями ст.ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Положеннями ч.2 ст.94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_6 себе винним не визнав та показав, що 18.06.2019 близько до вечора, десь біля 17 години, знаходився із своїм знайомив в кафетерії «АБЦ». До кафе зайшов, як вийшов з будинку, де зустрів знайомого ОСОБА_15 , який вже був там, та присів до нього за стіл. Через хвилин 10 знайомого почало розвозити та він почав приставати до інших, ображати. Через що попросили придивитися за ним, інакше викличуть поліцію. Щоб запобігти ескалації конфлікту, вивів знайомого на вулицю. Проте, почувши про поліцію знайомий сам за телефонував і викликав поліцію. Коли приїхала поліція він побіг до них і почав їм щось говорити, вони просто його вирубили і не розмовляли. Той упав і не підіймався. Як людині, йому це не сподобалося і зробив їм зауваження. Після чого вони відразу одягли йому кайданки і посадили в машину. В машині була перепалка, в основному з ОСОБА_16 , який погрожував, що посадить. На що відповів їм, що вони не того взяли, так як той що провокував залишився лежати. Вони сказали яка різниця хто буде платити штраф, він чи ти. Приїхали в райвідділ, були в холі, а він продовжував знаходися в кайданках. Король щось записував та вони спілкувалися з ним на підвищених тонах, а ОСОБА_16 в грубій формі його ображав. Потім вони побили мене в холі.
На питання прокурора обвинувачений повідомив, що в кафе вжив келех пива. Конфлікт вини між ОСОБА_15 і свідком ОСОБА_17 . Природні потреби він не справляв, можливо це робив ОСОБА_15 . В поліцію доставили, так як зробив поліцейським зауваження за те, що вдарили знайомого. У відділенні був в холі, рядом були ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та майже відразу приїхала дружина. ОСОБА_16 тілесні ушкодження не заподіював, хто це зробив йому не відомо. У відділенні поліції можливо виразився нецензурно на адресу ОСОБА_16 , коли той штовхнув дружину. Після того ОСОБА_16 почав наносити йому удари руками, ногами в область тіла. Через що утворилися синяки, подряпини, була розсічена голова. Своє затримання вважає незаконним, так яку поліцейські не того взяли, його ображали, погрожували, застосували до нього кайданки. Претензії має лише до ОСОБА_16 , так як в основному він діяв неправомірно. Лікування проходив вдома, амбулаторно, та як дружина медик.
На запитання суду обвинувачений повідомив, що коли його везли до райвідділу він був в кайданках, які на ньому були і під час конфлікту в райвідділі з ОСОБА_16 . Перший удар ОСОБА_16 наніс йому в голову, від якого він упав на підлогу. Після цього, ОСОБА_16 наніс ще декілька ударів. Дружина в цей момент почала кричати, після чого ОСОБА_16 трохи зупинився. Кайданки з нього зняли, коли потрібно було підписати, якість документи, які саме не пам`ятає. Хто надавав йому медичну допомогу не пам`ятає. Про побиття звертався із відповідною заявою до ДБР, чим закінчився розгляд не пам`ятає. 

У підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за клопотанням сторони обвинувачення в судову засіданні були допитані потерпілий та свідки, а також досліджені письмові докази.
Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що в 18.06.2019 заступив на чергування разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та перебував на службі при виконанні свої функціональних обов`язків та території Інгульського району міста Миколаєва. Під час несення служби було отримано виклик на лінію «102», який надійшов о 18:45 год. та згідно якого дві особи вчиняли хуліганські дії за адресою по АДРЕСА_3 , в кафе.
По прибуттю на місце, зустрілися із заявником, з ким саме не пам`ятає, який повідомив підстави виклику поліції - те, що двоє осіб намагалися вчиняти хуліганські дії. Також повідомили, що ті чоловіки знаходилися в кафе, але вийшли на вулицю. 
На вулиці, неподалік побачили чоловіків, один з яких, як з`ясувалося, був ОСОБА_6 , який справляв свої природні потреби під дерево. Ми підійшли і зробили зауваження, на що ОСОБА_20 почав виражатися в нашу сторону нецензурною лайкою. Ми попередили його, що за це є відповідальність. Так як з собою він документів не мав, для встановлення його особи запропонували проїхати до Інгульського ВП, на що той погодився. Ми посадили його до автомобіля. Інший чоловік, так як нічого не порушував, залишився на місці. 
Коли приїхали в Інгульський ВП почали встановлювати особистість обвинуваченого та в цей час прийшла його цивільна дружина і почала просити його відпустити. Їй було сказано, що після складання адміністративного протоколу за ст. 178 КУпАП її чоловіка відпустять. 
Під час спілкування з дружиною, ОСОБА_20 щось почулося і в це момент він наніс мені удар в обличчя. Напарники, щоб нейтралізувати негативні дії, завели ОСОБА_20 руки за спину і вийшло якось так, що разом з ним впали на підлогу, об яку ОСОБА_20 вдарився головою. Після цього напарники надягли на ОСОБА_20 кайданки, а він викликав карету швидкої допомоги, а Бунецькому надали першу медичну допомогу. 
На запитання прокурора, потерпілий повідомив, що на виклик прибули в форменому одязі. Також повідомив, що в відділенні поліції ОСОБА_20 наніс йому два удари в область обличчя. Куди саме не пам`ятає. Від ударів не падав. Після того як приїхала карета швидкої допомоги, був доставлений в БСМП, де лікарем встановлено садна та було направлено його на судово-медичну експертизу. Лікувався за місцем проживання, приблизно днів десять. Нанесення йому удару було раптовим, його він не очікував. Жодних документів відносно ОСОБА_20 не складав, цем займалися напарники. 
На запитання захисника потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що на місці виклику скласти адміністративні матеріали неможливо було скласти, так як ОСОБА_20 чинив опір, нецензурно виражався, не представлявся. Через це його запросили до райвідділу, з чим той погодився. Спецзасоби - кайданки до ОСОБА_20 не засовувалися. Кайданки були застосовані лише в райвідділ після нанесення ним йому удару. Нанесення удару відбулося в приміщенні холу біля чергової частини, де має бути встановлена відеокамера. Також повідомив, що з моменту запису нагрудні відеокамери працювали, записи повинні бути мінімум на одній камері. 
На запитання суду потерпілий не зміг пояснити в яке саме місце обличчя (з правої, лівої, прямо) були нанесені удари. 
Підчас додаткового з`ясування в потерпілого кількості нанесених йому ударів повідомив, що було два і також пошкоджений суглоб, можливо коли падав. Куди саме нанесені удари і який суглоб був пошкоджений не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 18.06.2019 знаходився на патрулюванні в Інгульському районі міста Миколаєва разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . В кінці зміни, приблизно о 19:00 год. був виклик від жінки, точно якої не пам`ятає, що біля кафе «Соле Міо» вчиняються хуліганські дії. 
По прибуттю на місце, підійшли до двох чоловіків, які справляли свої природні потреби. Один з них працював десь в органах, а інший, як потім встановили був ОСОБА_20 . Зробили їм зауваження, на що вони бурно почали реагувати і нецензурно виражатися в їхню сторону. Так як ОСОБА_20 більш агресивно до них відносився і був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запропонували йому проїхати для оформлення адміністративних матеріалів за ст.178 КУпАП до Інгульського РВ, на що той погодився і сім позаду у автомобілі. Іншому сказали, щоб ішов додому. 
Коли приїхали до райвідділу і зайшли в середину то він попросив у чергового журнал доставлених чи запрошених, та з ОСОБА_20 сів за стіл та почав роз`яснювати йому права та обов`язки і ознайомлювати з правопорушенням. На цей час, ОСОБА_21 стояв рядом, підстраховував щоб ОСОБА_20 його не вдарив. В нас почалася розмова, щось роз`яснював ОСОБА_20 , але той не реагував, різко підвівся і бурно відреагував до ОСОБА_22 . Що викликало в нього таку реакцію не відомо. Теж підвівся, сказав ОСОБА_20 заспокойся, зараз оформимо матеріали, сплатиш штраф і все буде добре. На що він став бурно реагувати, нецензурно виражатися і через нього вдарив ОСОБА_22 , правою рукою вроді в ліву сторону. ОСОБА_23 був за ОСОБА_22 . І в двох з ним почали засовувати до ОСОБА_20 фізичну силу та одягли кайданки. І в цей час, забігла дружина ОСОБА_24 , вона в нас проводить медичний огляд. Потім почалася словесна перепалка, погрози в нашу сторону що нас звільнять. Я сів дооформлювати матеріали. Викликали швидку. ОСОБА_22 забрали. Повідомили керівництво, викликали слідчого, а далі виконували вказівки. 
На запитання прокурора свідок повідомив, що в ОСОБА_20 були ознаки алкогольного сп`яніння, що зафіксовано відеокамерою. На медогляд ОСОБА_20 не возили бо він відмовився. Повідомив, що ОСОБА_20 наніс ОСОБА_22 тільки один удар та те, що особисто складав постанову по ст. 178 КУпАП, від підпису якої ОСОБА_20 відмовився.
На запитання захисника свідок ОСОБА_14 пояснив, що відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію» фіксування на відеокамеру має бути безперервним, але такої можливості не було, так як черговий сказав що в них ведеться внутрішня відеофіксація. Крім того, ОСОБА_20 різко вскочив і не було можливості включити нагрудну відеокамеру, так як таких дій ніхто не очікував. При цьому свідок повідомив, що роз`яснення прав і обов`язків ОСОБА_20 здійснював під відеофіксацію. В подальшому сказав, що можливо камера не працювала. Також повідомив, що при доставленні ОСОБА_25 до райвідділу спецзасоби - кайданки не застосовували. 
Пояснив, що коли ОСОБА_20 завели руки назад, то впали разом з ним на підлогу і той пошкодив собі лоб. Вони викликали швидку допомогу та надали йому медичну допомогу.
Також пояснив, що під час складня адміністративних матеріалів ОСОБА_20 , останній був в кайданках. Протокол затримання на ОСОБА_20 не складали, так як він на їхні дії реагував стримано і не перечив, в іншому випадку склали б. Застосування кайданків до ОСОБА_20 здійснювали не для затримання, а для забезпечення власної безпеки. Разом з тим, підтвердив, що у кайданках право ОСОБА_20 у вільному пресуванні було обмежено. 

Свідок ОСОБА_13 показав, що працював в наряді разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Вони отримали виклик, що двоє чоловіків в нетверезому стані вчиняють хуліганські дії. По прибуттю на місце до них вийшли люди із кафе, які повідомили, що дві особи які вчиняли хуліганські дії пішли і дали інформацію як вони виглядали. Вони сіли до службового авто і поблизу будинку № 25 побачили двох чоловіків, які підпадали під опис, один з яких справляв свої потреби. Підійшовши до них, ті почали вести себе зухвало, лаятися нецензурною лайкою. Одному з цих чоловіків, яким виявився ОСОБА_20 , так як він справляв свої потреби під кущем та який не мав з собою документів, запропонували проїхати до райвідділу для складання адміністративних матеріалів, на що той погодився.
По прибуттю до райвідділу, він пішов в чергову частину для встановлення особи Бунецього, і там помітив, що між червою частиною і де знаходився ОСОБА_20 , останній розмовляв з напарником ОСОБА_16 . В один з моментів, ОСОБА_20 наніс один удар кулаком в обличчя Хорунжому, куди саме не пам`ятає. Хорунжий не падав, наче зігнувся. Між ними був турнікет. Після цього всі вибігли та ОСОБА_20 завернули руки за спину і одягли кайданки. На місце було викликано швидку та надано першу медичну допомогу. Далі на нього склали адміністративний матеріал. 
Також повідомив, що ОСОБА_20 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, вів себе зухвало. До відділення поліції він приїхав разом з нами на службовому автомобілі, так як не мав документів. До автомобіля ОСОБА_20 сів сам, добровільно.
Із документів він писав рапорт. Хто складав адміністративні матеріали та які надавав пояснення ОСОБА_20 не пам`ятає. 
Чи була кров в ОСОБА_20 та ОСОБА_16 не пам`ятає. Також не пам`ятає дружину ОСОБА_20 .
Повідомив, що з самого початку велася відеозйомна на нагрудну камеру. Чи велася в службовому автомобілі не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_26 показала, що літом приблизно 2019 – 2020 року в другій половині дня після 14 години вона в компанії відпочивала в кафе «АБЦ», неподалік від будинку. В кафе була десь дві – три години. Там були двоє чоловіків, один ростом нижче, інший вищий. Той що був вищий, йому щось не подобалося, почав чіплятися і ображати одну з жінок. Чоловік на зріст, що нижче, його заспокоюва. Ці чоловіки були напідпитку. Потім викликали поліцію, яку викликала вроді жінка, яка працює в кафе. До того як поліція приїхала, ті двоє чоловіків пішли. Бачила, що біля дерева стояли якісь чоловіки, один з яких справляв природню потребу. Хто саме не бачила. Як приїхала поліція, вони забрала чоловіка, який справляв природні потреби. Що далі було не бачила та не знає.
Також повідомила, що в судовому засіданні присутній чоловік, що нижчий (вказала на ОСОБА_6 ), який хуліганські дії, які тривали близько 10- 15 хвилин, не вчиняв. 

Свідок ОСОБА_27 показав, що він, його дружина та знайомі відпочивали в кафе «АБЦ». Бунецький був з високим чоловіком, який почав приставати та провокувати його. Йому сказали не ліз до нього, бо приїде поліція і ти будеш винуватий. ОСОБА_20 того чоловіка намагався заспокоїти, але він вибіг і сам викликав поліцію. Тоді ОСОБА_20 його забрав і вони пішли. Як приїхала поліції їм показали де були ті чоловік, з яких високий стояв біля дерева , а ОСОБА_28 був в стороні. Далі поліції поїхала. 
Також повідомив, що ОСОБА_20 знає близько 10 років, так проживає з ним в одному дворі. Високий чоловік був в алкогольному стані, а в Бунецького в кафе стояв пиво.
Конфлікт почав високий чоловік, який просто ходив і намагався провокувати. Поліцію, яка приїхала через15 хвилин, викликав саме цей чоловік. Як приїхала поліція то сказали, що їх викликав високий чоловік, який і провокував конфлікт. Що було далі не знає.

Судом досліджені наступні письмові докази сторони обвинувачення: 
1. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2019, складений о 21:00 год., відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що 18.06.2019 приблизно о 19:20 год. ОСОБА_6 знаходячись в Інгульському ВП ГУНП в Миколаївській області, розташованому за адресою: м.Миколаїв, вул. 12 Повздовжня,42А наніс удар рукою в область обличчя ОСОБА_10 .
2. Протокол огляду місця події від 18.06.2019, огляд проведено з 21:00 год. по 21:50 год., складеного в присутності двох понятих, згідно якого об`єктом огляду є приміщення холу Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м.Миколаїв, вул. 12-а Повздовжня, 42А. По середині холу знаходиться металева «вертушка» через яку здійснюється прохід до частини холу в Інгульському ВП. За металевими поручнями та «вертушкою», по праву сторону розташовані дерев`яні стіл та лавка.
Під час огляду скарг від учасників не надходило та нічого не вилучалося. При проведені огляду здійснювалася фотофіксація (за допомогою якого пристрою не вказано). Фотофіксація прокурором не долучена.
3. Постанова АПО18 № 559957 по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2019, винесеної інспектором роти 1 взводу батальйону УПП у Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_14 , . про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 85 гривень. 
Згідно постанови суть правопорушення - 18.06.2019 приблизно 19:00 год. в АДРЕСА_4 , громадянин ОСОБА_6 знаходячись в п`яному вигляді, хитався зі сторони в сторону, чим явно ображав людську гідність та громадську мораль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.
4. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.06.2019, згідно якого ОСОБА_6 затримано 18.06.2019 о 21:00 год. в приміщенні СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області в кабінеті № 305 за адресою: м.Миколаїв, вул.12-а Повздовжня, 42-А (місце фактичного затримання 19:20 год. в холі Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м.Миколаїв, вул. 12-а Повздовжня,42-А) з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 208 КПК України.
Згідно пояснень ОСОБА_6 із затриманням він не згодний. Вважає себе невинним. Зазначає, що він та його дружина ОСОБА_29 були побиті співробітниками поліції. 
Протоколом зафіксовано, що у затриманого ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді розсічення правої лобної частини голови, садна на правій темянній частині голови, на шиї з правої сторони садни, на лівій лобній частині садни, на носовій перегородці мається випуклість та рана, на правій та лівій нозі маються садна. Дані тілесні ушкодження отримав 18.06.2019 приблизно о 19:20 год. при затриманні працівниками УПП в Миколаївській області. Від написання будь-яких заяв відмовився, виявив бажання на огляд лікарем.
5. Постанова про проведення освідування особи від 18.06.2019, згідно якої прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_30 постановлено провести по матеріалами кримінального провадження № 12019150040002214 освідування потерпілому ОСОБА_10 для з`ясування питання щодо наявності на його тілі слідів кримінального правопорушення, а саме тілесних ушкоджень та часу, який пройшов з моменту і отримання і освідування. Проведення якого доручено експертам МОБ СМЕ .
6. Зворотнє повідомлення приймального відділення міської лікарні швидкої медичної допомоги від 18.06.2019, згідно якого огляд потерпілого ОСОБА_10 проведено лікарем в період часу з 19:10 год. по 19:45 год. (запис в журналі 5612), згідно якого нейрохірургом ОСОБА_31 . ОСОБА_10 діагноз: забій лівої щелепної частини.
7. Виписка № 1475 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, складеної Миколаївським обласним наркологічним диспансером 18.06.2019, згідно якої 18.06.2019 при проведенні огляді ОСОБА_10 ознаки сп`яніння не встановлено, діагноз: тверезий (результати Alcotest 6810 – 0,00 %; 19:23 год. 18.06.2019). 
8. Виписка № 1476 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, складеної Миколаївським обласним наркологічним диспансером 18.06.2019, згідно якої ОСОБА_32 відмовився від проходження медичного огляду та зі слів останнього вживав алкогольні напої. 
9. Протокол освідування від 19.06.2019, складеного на виконання постанови прокурора від 18.06.2019 в присутності двох понятих та за участю спеціаліста судово-медичного центру (лікаря) ОСОБА_33 , відповідно до якого - зі слів ОСОБА_10 18.06.2019 біля 19:20 год. його побив чоловік рукою по обличчю. Не падав, свідомість не втрачав. За медичною допомогою звернувся до БСМП, скарг немає. Знаходився при виконанні службових обов`язків, так як співробітником патрульної поліції.
В ділянці лівої щоки, лівої нижньої щелепи маються 4 лінійних садна, покриті корочкою багрового кольору, розташовані нижче рівня навколишних тканин, розмірами від 4х0,1 см до 8х0,1 см. На боковій передній поверхні шиї зліва мається 4 садна аналогічних вищевказаних характеристик, розмірами 3-0,1 см до 12х0,1 см. В ділянці правого колінного суглобу мається синець багрово-фіолетового кольору, овальної форми з нечітким контуром, розміром 4х2,5 см. Інших будь-яких тілесних пошкоджень не виявлено.
10. Ухвала слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.06.2019 про задоволення клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області про призначення в кримінальному провадженні № 12019150040002214 від 18.06.2019 судово-медичної експертизи.
11. Висновок судово-медичної експерти Миколаївського ОБСМЕ МОР № 446 від 01.07.2019, згідно якого у ОСОБА_10 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден обличчя, шиї, синця правої нижньої кінцівки, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів. Дані тілесні пошкодження могли утворитися внаслідок не менше ніж двох ударних дій тупими предметами з давністю їх утворення біля 2 (двох) діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до легких тілесних пошкоджень. Будь-яких судово-медичних даних про послідовність нанесення тілесних пошкоджень не мається. Дані тілесні пошкодження могли утворитися в короткий проміжок часу між собою. При нанесенні тілесних пошкоджень потерпілий міг бути звернений передньою частиною тіла до нападника (нападників).
12. Відповідь УПП в Миколаївській області від 05.07.2019 № 11809/41/16/01-2019 надана на запит слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від21.06.2019 № 12218/51-2019, згідно якої надіслано відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів патрульних поліцейських УПП в Миколаївської області щодо подій, що сталися 18.06.2019 за фактом вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення. Відеоматеріали надіслано на електрону адресу: 02@mk.gov.ua.
13. Протокол огляду предмету від 05.07.2019, згідно якого об`єктом огляду є паперовий конверт з DVD-R диском, який містить чотири файли. 
Файл з назвою «1» - відеозапис події за 18.06.2019 за період часу з 20:37 до 20:56 год. в приміщенні Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, загальною тривалістю 19 хвилин. На якому ОСОБА_6 відмовляється пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння.
Файл з назвою «2» - відеозапис події за 18.06.2019 за період часу з 20:58 до 20:59 год. в приміщенні Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, тривалістю 1 хвилина. На якому напроти чергової частини сидить ОСОБА_6 якому співробітник поліції повідомляє про те, що на нього будуть складені адміністративні матеріали.
Файл з назвою «3» - відеозапис події за період часу з 21:00 до 21:14 год. в приміщенні Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, тривалістю 14 хвилин. На якому напроти чергової частини сидить ОСОБА_6 та співробітник патрульної поліції ОСОБА_14 проводить розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП та виносить постанову. після чого в супроводі співробітника патрульної поліції ОСОБА_6 прямує до приміщення чоловічого туалету. 
Файл з назвою «4» - відеозапис події за період часу з 21:16 до 21:22 год. в приміщенні Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, тривалістю 6 хвилин. На якому ОСОБА_6 в супроводі співробітника патрульної поліції виходить з туалету і прямує до приміщення службового кабінету № 314 для дактилоскопування, після чого прямує до приміщення холу відділу поліції , де сідає за стіл, розташований напроти приміщення чергової частини. 
Вказаний DVD-R диск з відеозаписами досліджений в судовому засіданні. 
14. Відповідь Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 30.07.2019 № 16953/51-2019 на запит начальника УПП у Миколаївській області від 30.07.2019, згідно якої відеозапис з камер відеоспостереження приміщення Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за 18.06.2019 в період з18 год.30хв. до 20 год.00 хв. відсутній. 
15. Постанова про освідування особи від 18.06.2019, згідно якої прокурором доручено провести освідування ОСОБА_6 для з`ясування питання щодо наявності на його тілі слідів кримінального правопорушення, яку направлено до для виконання до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області та МОБ СМЕ.
16. Протокол освідування особи від 19.06.2019, згідно якого слідчий СВ Інгульского ВП ГУНП в Миколаївській області, в присутності двох понятих, провів освідування ОСОБА_6 , згідно якого останній пояснив, що 18.06.2019 о19:00 в приміщенні поліції троє інспекторів ПП його били по руках, ногах, голові, через що він падав та втрачав свідомість, одягли кайданки. Відвозили до ЛШМД для надання медичної допомоги. В протоколі детально описані заподіяні ОСОБА_34 тілесні пошкодження.
17. Висновок судово-медичної експерти Миколаївського ОБСМЕ МОР № 445 від 01.07.2019, поведеної згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суд міста Миколаєва від 20.06.2019, згідно якого у ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синців, саден обличчя, голови, верхніх та правої нижньої кінцівки, поперекової ділянки та задній поверхні грудної клітини, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок не менш ніж десяти ударних дій, тупими твердими предметами, з давністю їх утворення до доби до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Дані тілесні пошкодження могли утворитися в короткий проміжок часу між собою. При нанесенні тілесних пошкоджень взаєрозташування потерпілого та нападника (нападників) могло змінюватися. 
18. Крига нарядів № 341 4 батальйону 1 роти 1 взводу УПП в Миколаївській області; Розтановка сил та засобів взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Миколаївській області з 09:00 18.06.2019 до 21:00 18.06.2019, затвердженої 18.06.2019, згідно якої склад наряду № 351 – ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 .
19. Висновок додаткової судово-медичної експерти Миколаївського ОБСМЕ МОР № 572 від 19.08.2019, поведеної згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суд міста Миколаєва від 24.07.2019, відповідно до якого у ОСОБА_10 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден обличчя, шиї, синця правої нижньої кінцівкм, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Дані тілесні пошкодження могли утворитися внаслідок не менш ніж двох ударних дій тупими предметами, з давністю їх утворення біля 2 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості кожне тілесне пошкодження відноситься до категорії легких пошкоджень. 
20. Відповідь ТУ ДБР у м. Миколаєві від 23.12.2024, наданої на виконання ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.11.2024, згідно якої відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06.08.2019 за фактом спричинення тілесних пошкоджень працівниками поліції ОСОБА_6 , ТУ ДБР 11.10.2019 відомості внесені до ЄДРДР за № 62019150000000788 за ч.2 ст.365 КК України. Після проведення досудового розслідування 18.05.2020 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України. 
21. Постановою про закриття кримінального провадження від 18.05.2020, винесеною слідчим СУ ТУ ДБР у м.Миколаєві, згідно якої закрито кримінальне провадження № 62019150000000788 за ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях працівників УПП в Миколаївській області, в тому числі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_35 складу кримінального правопорушення. 
Із змісту постанови вбачається, що в ОСОБА_6 були відібрані пояснення в яких він вказав, що «коли із службового автомобіля вийшло 3 поліцейських, що прибули за викликом ОСОБА_36 , останній почав нецензурно виражатися в сторону останніх. Після чого, поліцейський, якого, він в подальшому дізнався звати ОСОБА_10 , вдарив рукою в груди ОСОБА_36 . В подальшому він зробив ОСОБА_16 зауваження, що він робить та навіщо вдарив його товариша. Вказаним поліцейським він не грубив, але на його здивування ОСОБА_10 надягнув, ні з того ні з чого, на нього кайданки та затягнув насильно до службового автомобілю, в свою чергу до автомобіля сідати він не хотів… Після того, як мене затягнув ОСОБА_16 до машини, невідомі особи кричали, що затримали не ту особу… В фойє відділу поліції ОСОБА_10 всіляко ображав його та провокував, казавши що засадить до в`язниці. Через 5 хвилин, після прибуття до відділу поліції, до них приїхала дружина. Яка їхала за ними від місця затримання. Приїзд дружини викликав обурення в ОСОБА_10 , оскільки як виявилося, в нього неприязні відносини з нею. Коли дружина намагалася заспокоїти його він відштовхнув її, та після чого повалив його на землю, спричнивши декілька ударів в голову та почав наносити удари ногами, у присутності 2-х вказаних поліцейських ( ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ) та присутності його дружини, у різні частини тіла. Після чого, як його було побито, задля того, щоб уникнути відповідальності поліцейські вигадали, що він спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, та чинив опір працівникам поліції, та відносно нього було складено протокол затримання в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру слідчим…». 

Досліджені судом докази захисту.
Письмові докази:
1. Перелік матеріалів кримінального провадження за № 12019150040002214 від 18.06.2019, до яких в порядку ст.290 КПК України наданий доступ підозрюваному ОСОБА_6 , на якому відсутній підпис обвинуваченого та захисника. 
На Переліку містяться заява захисника  ОСОБА_12 від 10.09.2019, про те, що повідомлення про завершення досудового розслідування, а також протокол доступу до матеріалів в порядку ст. 290 КПК України були підписані захисником та ОСОБА_6 03.09.2019, що зафіксовано стороною захисту на відеозаписах та фото. Постанова про відновлення досудового розслідування відсутня. У зв`язку із цим, захисник звертається до процесуальних керівників про внесення відомостей до ЄРДР за ст.ст. 365, 366 КК України.
2. Повідомлення про надання ОСОБА_6 та захиснику  ОСОБА_12 в порядку ст.290 КПК України доступу до матеріалів кримінального провадження, в якому прописом вказана дата 10.09.2019, із викладенням зауважень захисника. 
Протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10.09.2019, який не містить підписів обвинуваченого та захисника, який містить зауваження захисника, так 03.09.2019 ОСОБА_6 було повідомлено про завершення досудового розслідування.
3. Відеозапис на якому зафіксовано заперечення захисника  ОСОБА_12 щодо строку досудового розслідування та відкриття слідчим матеріалів кримінального провадження 10.09.2019.  
4. Ухвала слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.06.2019, яка залишена в силі ухвалою Миколаївського апеляційного суду, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
5. Рішення Ленінського районного суд міста Миколаєва від 24.02.2021 по справі № 489/3468/19, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_6 по справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 № 559957 від18.06.2019 та закрито провадження у справі.

Допит свідка. 
Свідок ОСОБА_29  пояснила, що працює медичним працівником в УПП та є цивільною дружиною ОСОБА_6 18.06.2019, біля 17 години, вона поверталася з СТО і коли заїжджала в двір помітила патрульну машину «Отлендер». В якому були ОСОБА_16 і ОСОБА_23 , так як їх знає. Потім в кущах помітила ОСОБА_37 , знайомого ОСОБА_28 , на якого спочатку не звернула увагу, так як ОСОБА_38 проблемний хлопець. А вже після того як помітила ОСОБА_39 , якого забрали поліцейські. Розвернулася і під`їхала до ОСОБА_37 . Так як той був п`яний то зрозуміла, що вони повезли ОСОБА_39 до райвідділу та поїхала туди. Коли зайшла в райвідділ побачила, що ОСОБА_28 сидів в кайданках, а Хорунжий на підвищених тонах кричав до нього. Вона не зрозуміла в чому проблема, а Король їй сказав зараз заплатиш штраф і забереш його. ОСОБА_16 погрожував ОСОБА_28 та казав йому, що посадить його, він згниє в в`язниці. Підійшла до ОСОБА_16 і сказала йому - ОСОБА_22 заспокойся, поясни що трапилося? Бачила, що ОСОБА_28 був в кайданках і те, що він п`яний, але він ніколи не був буйним. Хорунжий схватив її за праву руку і кинув об стіну. ОСОБА_40 це бачив, може щось і сказав йому словесно. Коли глянула на руку то в неї був синяк, його чотири пальці. Тілесні пошкодження на наступний день завірила в БСМП. Коли відійшла і обернулася, ОСОБА_16 і ОСОБА_18 били ОСОБА_28 . Підлога районного відділу була в крові. Почала кликати на допомогу, але чи всі відразу повиходили, де вони були не знаю. Також помітила відеокамеру, яка світилася, але чому не оказалося відео не розуміє. Потім ОСОБА_28 посадили на стілець, а вона витирала кров. Після того його забрали, а її допитували. 
На запитання захисника повідомила, що працює медичним працівником в УПП, здійснює огляд поліцейських надає допуск для виходу на лінію. Хорунжий, ОСОБА_18 і ОСОБА_23 входять в коло цих працівників поліції, тому їх знає. Також повідомила, що 18 вона була вихідна, так як працювала на передодні 16 чи 17 числа. До неї зайшов ОСОБА_16 , який виглядав не звичайно, в якого було почервоніння на шиї зліва і на підборідді. Запитала, що трапилося та запропонувала поміряти тиск. На що ОСОБА_16 відповів - на половому органі поміряй. Про даний випадок доповіла керівництву. Їй відомо, що в ОСОБА_16 є спортзал та він займається спортом, боксом. 
Ще раз підтвердила, що в райвідділ ОСОБА_28 був в кайданках, з завернутими назад руками, так як витирала йому кров. 
На запитання прокурора пояснила, що ОСОБА_28 вживає алкогольні напої дуже рідко. Була присутня з моменту як вони «пакували» ОСОБА_20 біля двору і надалі в райвідділі. Всі події відбувалися в холі, де знаходиться чергова частина. Де крім ОСОБА_20 , були присутні ОСОБА_16 і ОСОБА_18 , а ОСОБА_23 бігав - оформляв документи. На наступний день, зайшла в магазин і поцікавилася, що накоїв ОСОБА_28 . Продавщиця сказала, що ОСОБА_38 чіплявся до оточуючих, а ОСОБА_40 його заспокоював. Також казали, що поліція не того взяла. Про заподіяні їй тілесні пошкодження зверталася із заявою ДБР, але вони повідомили, що не вбачають складу кримінального правопорушення. Цьому не здивувалася, так як не було відеофікції події, куди ділася не розуміє. Нецензурною лайкою на ОСОБА_41 виражався після того, як той її вдарив. Пояснила, що не бачила, щоб ОСОБА_28 наносив ОСОБА_16 удар, так як він постійно був в кайданках. ОСОБА_28 відпустили лише через три дні. 
На питання потерпілого ОСОБА_16 пояснила, що після того як той схопив її заруку і кинув на стіну, що бачив ОСОБА_28 то він можливо і сказав на це лайливе слово. Повідомила, що саме ОСОБА_16 наносив удари ОСОБА_28 , який знаходився в кайданках і на лежав на підлозі, а ОСОБА_18 намагався розборонити. А коли вона кликала на допомогу, то з райвідділу взагалі нікого не було, де вони всі поділися невідомо. ОСОБА_23 тоді не було, він появився через деякий час. Також пояснила, що ОСОБА_16 схватив її за руку і можливо не розрахував свою силу, через що вона чуть до стіни «не приклеїлася». 
На питання суду, свідок ОСОБА_42 пояснила, що ОСОБА_16 раніше ОСОБА_28 не знав. Також вона не бачила турнікету, можливо він був відкритий. Вважає, що приводом для того, що ОСОБА_16 схватив її за руку і товкнув на стіну стало те, що вона підійшла до нього і сказала – ОСОБА_22 чого ти кричиш, він випивший, в кайданках. 

Надаючи оцінку доказам сторони обвинувачення, на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає їх такими, що не підтверджують поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України.
Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).
Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положення ст. 94 КПК України передбачають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.
Диспозиція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Об`єктивна сторона цього злочину полягає у заподіянні побоїв, а також легких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння побоїв чи тілесних ушкоджень.
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується виключно умисною формою вини. 
Отже для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 345 КК України має бути доведено, що тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу були заподіяні умисно.
При цьому, інтелектуальна ознака прямого умислу полягає у тому, що суб`єкт усвідомлює фактичну сторону своїх дій, зокрема те, що він своєю протиправною поведінкою заподіює тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням останнім службових обов`язків, а вольова ознака передбачає наявність бажання на їх заподіяння та настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків.
Із обвинувального акту вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням службових обов`язків, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В якості мети злочинного умислу ОСОБА_6 , направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , як співробітнику патрульної поліції, органом досудового розслідування вказано - припинення виконання потерпілим службових обов`язків по здійсненню первинного реагування на повідомлення про правопорушення та охорони громадського порядку. 
Відповідно до ст.ст. 23, 24 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Отже, для встановлення наявності або відсутності у діях ОСОБА_6 суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення суд має надати оцінку доказам щодо наявності або відсутності у нього прямого умислу на вчинення ним умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто дій, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, а об`єктивної сторони - фактичного нанесення ОСОБА_6 таких тілесних ушкоджень потерпілому. 
Між тим, із досліджених судом доказів, не встановлено заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому. 
Вказані в обвинувальному акті обставини заподіяння ОСОБА_43 легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням службових обов`язків спростовується показами свідка захисту ОСОБА_29 , яка повідомила, що вона була свідком коли її чоловіка ОСОБА_6 ОСОБА_10 , разом  ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на службовому автомобілі доставили до Інгульського ВП, та який в приміщенні районного відділу знаходився в кайданках і з ним на підвищених тонах, в грубій формі з погрозами розмовляв ОСОБА_10 . Таке ставлення до її чоловіка їй не сподобалося та вона попросила ОСОБА_10 заспокоїтися і пояснити причину таких його дій. На що ОСОБА_10 схватив її за руку і товкнув на стіну, не розрахувавши свою силу, чим заподіяв їй синці на руці. Таке ставлення до неї ОСОБА_6 не сподобалося, на що він відреагував в грубій формі в бік ОСОБА_10 , який наніс її чоловіку удар, внаслідок чого той впав на підлогу, а потім ОСОБА_10 продовжив наносити йому удари руками і ногами. А інший працівник патрульної поліції ОСОБА_14 намагався їх розняти. При цьому зазначила, що звернула увагу на відеокамеру в фоє, яка була ввімкнена, але, як дізналася пізніше, із незрозумілих для неї причин відеозапис був відсутній. 
Крім того, пояснила, що її чоловік з самого початку як вона ввійшла в фоє райвідділу поліції і до побиття ОСОБА_10 знаходився постійно в кайданках, із завернутими нарад руками. Також зі слів свідка, вона не бачила щоб обвинувачений наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 . 
Покази свідка ОСОБА_29 є послідовними і повністю узгоджуються із показами обвинуваченого ОСОБА_6 , який в ході судового розгляду пояснював, що його доставили до районного відділу поліції в кайданках, де він в них постійно перебував. Вказав, що ОСОБА_10 не заподіював тілесних ушкоджень. Разом з тим не виключав своєї реакції нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 , коли той штовхнув його дружину.
Наведені покази ОСОБА_6 узгоджуються зокрема і з його показами, які були відібрані слідчим ТУ ДБР при розслідування кримінального провадження, порушеного за його зверненням про побиття працівниками патрульної поліції.
На відміну від показів свідка ОСОБА_29 та пояснень обвинуваченого, покази потерпілого ОСОБА_10 та свідків обвинувачення  ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не є послідовними і не узгоджуються між собою.
Так, потерпілий ОСОБА_10 , якому згідно обвинувального акту ОСОБА_20 було заподіяно один удар кулаком в область обличчя, в ході судового розгляду пояснював, що ОСОБА_6 наніс, в одному випадку йому один удар, в іншому - два, а суглоб пошкодив коли падав. Хоча при наданні показів в судовому засіданні 13.07.2023 повідомляв, що не падав. Також ОСОБА_10 не зміг пояснити, в яку саме сторону обличчя йому було нанесено удар та який суглоб він пошкодив. 
Щодо побиття ОСОБА_6 , даний факт ОСОБА_10 не підтвердив, а до його допиту в установленому процесуальним законом порядку вказав, що ОСОБА_6 сам упав на підлогу і бився головою об неї.
Свідок ОСОБА_13 пояснював, що між черговою частиною і там де знаходиться обвинувачений, відбувалася розмова ОСОБА_11 з ОСОБА_10 . І в один момент, ОСОБА_6 наніс його направнику один удар в обличчя, куди саме не пам`ятає. Від удару ОСОБА_10 не падав. Після чого всі вибігли та ОСОБА_6 було заведено руки за спину і одягнуто кайданки. Далі на нього склали адміністративні матеріали. При нанесенні удару між обвинуваченим і потерпілим був турнікет, на який також вказував в своїх показах і ОСОБА_10 . Але наявність турнікету спростовувала свідок ОСОБА_29 , яка сказала що не пам`ятає щоб він був відкритий, також спростовувала покази потерпілого та свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_13 про те, що її чоловік був без кайданків.
Свідок ОСОБА_14 пояснював, що після того як вони зайшли в середу райвідділу він попросив у чергового журнал доставлених\ запрошених та сів з ОСОБА_6 за стіл і почав йому роз`яснювати права та обов`язки і ознайомлювати з адмінправопорушенням. Вказані покази ОСОБА_14 не узгоджується із показами ОСОБА_13 , який казав, що адмінматеріали оформляли після того як ОСОБА_6 наніс удар ОСОБА_10 та якого забрала швидка допомога, а також дослідженим судом відеозаписом розгляду матеріалів та притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП. 
Свідок ОСОБА_14 також вказував, що ОСОБА_10 стояв біля нього і підстраховував щоб ОСОБА_20 його не вдарив. Під час роз`яснення, ОСОБА_6 не реагував, різко підвівся та почав бурно реагувати до ОСОБА_10 і через нього наніс тому удар, начебто правою рукою вроді в ліву сторону. ОСОБА_10 відійшов, а він з ОСОБА_13 , який був теж рядом, почали засовувати до ОСОБА_6 фізичну силу та одягли кайданки. І в цей час забігла дружина обвинуваченого – ОСОБА_44 . Після чого почалася словесна перепалка, погрози, що їх звільнять. Надалі він здійснював дооформлення матеріали. 
Наведені покази свідка ОСОБА_14 щодо розташування потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 не узгоджуються із показами останніх, а також їх показами в частині прибуття дружини ОСОБА_6 , яка на той час вже перебувала в фоє відділення поліції.
Крім того, покази ОСОБА_10 та ОСОБА_13 щодо знаходження між потерпілим та обвинуваченим турнікету не підтверджується протоколом огляду місця події від 18.06.2019, відповідно до якого об`єктом огляду є фоє (хол) відділення поліції, та відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження, на якій зафіксовано розгляд ОСОБА_14 адміністративних матеріалів та складанням постанови відносно ОСОБА_6 . 
Отже , в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність суб`єктивної сторони, інкримінуємого згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 злочину, так і об`єктивної сторони цього злочину заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . 
Також суд враховує, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на дату порушення кримінального правопорушення) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно пунктів 4 – 6, 8 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 2026,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції. Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.
Відповідальна особа забезпечує безперебійне заряджання портативного відеореєстратора впродовж 4 годин та експорт інформації під час під`єднання до док-станції в автоматичному режимі або в інший спосіб, визначений виробником такого відеореєстратора.
Із аналізу наведених норм права слідує, що фіксація правопорушення, а також його попередження та виявлення здійснюється поліцейським за допомогою портативного відеореєстратора. При цьому, на поліцейського (користувача реєстратора) покладено обов`язок безперервного фіксування з моменту початку виконання службових обов`язків і їх завершення.
У даному випадку, потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_14 вказували, що в них було три нагрудних відеореєстратора, один з яких працював з самого початку фіксації ними адміністративного правопорушення і під час подій в Інгульському ВП.
Між тим, їхні покази спростовуються відеозаписом від 18.06.2019 за період часу з 20:37 по 21:24 грн., з нагрудного відеореєстратора співробітника патрульної поліції DSJX 303906_002906, який було надано слідчому УПП в Миколаївській області супровідним листом від 05.07.2019 №11809/41/16/16/01-2019 та який було досліджено в ході судового розгляду.
Крім того, із наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема відповіді Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 30.07.2019 № 16953/51-2019, вбачається, що за період часу з 18:30 год. і по 20:00 год. відеозапис з камер відеоспостереження приміщення Інгульського ВП відсутній. 
При цьому, відповідь Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області не містить посилання на технічні проблеми з відеофіксацією.
З вказаною відповіддю узгоджуються пояснення свідки ОСОБА_29 , яка показала, що відеокамера в приміщенні відділу поліції працювала, але запис подій щодо заподіяння ОСОБА_10 їй тілесних ушкоджень і побиття обвинуваченого, на який вона розраховувала, якимось чином зник. 
Щодо наявності в потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, давність утворення яких згідно висновків експерта становить біля двох діб до часу огляду та могли утворитися між собою в короткий проміжок час між собою, то як пояснила свідок  ОСОБА_29 , яка напередодні події була на чергуванні та здійснювала медичний огляд ОСОБА_10 , звернула увагу на наявність почервоніння на шиї та щелепі потерпілого, про що вказала останньому і запропонувала йому поміряти тиск. Також свідок пояснила, що ОСОБА_10 займається спортом, зокрема боксом. Такі покази свідка ОСОБА_29 стороною обвинувачення спростовані не були.
Висновків експертизи по тілесним ушкодженням заподіяних ОСОБА_10 то вони  не дають змоги встановити при яких саме обставинах потерпілий отримав дані ушкодження. 
Щодо показів свідків ОСОБА_17 щодо ініціатора виклику поліції то вони спростовують покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і потерпілого ОСОБА_45 про те, що хуліганські дії вчиняв ОСОБА_6 та підтверджують твердження обвинуваченого, що виклик поліції здійснив його знайомий, ОСОБА_6 намагався заспокоїти, що узгоджується із рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.01.2021. 
Стосовно постанови слідчого ТУ ДБР в м.Миколаєві про закриття кримінального провадження, яке було порушено за фактом побиття ОСОБА_6 службовими особами патрульної поліції, на яку посилалася сторона обвинувачення як на підставі недоведеність побиття працівниками поліції обвинуваченого, то вказана постанова не підтверджує обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. 
Таким чином, мотив та мета вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не доведені. Не доведено також і те, що ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 завдав легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням обов`язків працівника правоохоронного органу.
Доводи сторони захисту про те, що обвинувальний акт складений не уповноваженою особою та те, що повідомлення про підозру від 10.09.2019 було вручено після завершення досудового розслідування, яке отримала сторона захисту 03.09.20219, та прокурором не було поновлено досудове розслідування та повторно 10.09.2019 завершено досудове розслідування, суд відхиляє, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявне повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.09.2019, повідомлення про завершення досудового розслідування від 10.09.2019 № 51-2019 та доручення процесуального керівника у провадженні прокурора ОСОБА_46 від 10.09.2019 старшому слідчому СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_47 про відкриття матеріалів кримінального провадження. Вказане узгоджується з доданим до обвинувального акту Реєстром матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12019150040002214, в якому відсутнє повідомлення про завершення досудового розслідування від 03.09.2019, а наданий стороною захисту відеозапис здійснений захисником в присутності слідчого не є достатнім доказом порушення порядку закінчення досудового розслідування і відкриття сторін захисту матеріалів кримінального провадження. 
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас, виправдувальний вирок постановляється у разі, якщо не доведено, що: кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Враховуючи, що жодний з досліджених судом доказів не доводить вину обвинуваченого поза розумним сумнівом, в межах висунутого обвинувачення, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачаться на його користь, тому суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_6 виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_6  у пред`явленому йому обвинуваченні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Речовий доказ: DVD диск відеозаписом з нагрудного відео реєстратора залишити в матеріалах справи.
Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався. 
Цивільний позов не заявлявся та витрати на залучення експерта відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Суддя ОСОБА_1