Справа № 752/23799/25 
Провадження № 2-о/752/68/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2026 року м. Київ
Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Білас С.В., розглянувши заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання заявниці з ОСОБА_3 , який загинув при захисті Батьківщини, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з початку 2008р. до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування заяви зазначено, що заявниця познайомилась із ОСОБА_3 24.02.2007р. На початку 2008р. ОСОБА_3 звільнився з місця роботи в м. Обухові та переїхав до неї, і вони стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі, яка належить заявниці на праві власності: АДРЕСА_1 . Протягом усього періоду спільного проживання з 2008р. їх стосунки мали ознаки сім`ї. Вони проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. ОСОБА_3 взяв на себе обов`язок фінансового забезпечення сім`ї: він працював, оплачував комунальні послуги, купував продукти харчування, речі для дому. Заявниця працювала та займалася веденням домашнього господарства, створенням затишку. Також вони разом придбали вулики та ОСОБА_3 займався бджолярством. Їх стосунки не приховувались від оточуючих, сусіди по будинку, де вони проживали понад 17 років, друзі та знайомі сприймали їх як подружжя. Разом святкували дні народження, сімейні свята, спільно робили ремонт у квартирі, їздили на відпочинок (Крим, Єгипет, Будапешт, Відень) та вирішували всі побутові питання. З моменту спільного проживання декларації із сімейним лікарем ОСОБА_3 були підписані за даним місцем його проживання. 05.06.2024р. ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_3 та заявниця планували офіційно зареєструвати шлюб у відпустці, першу за весь час яку йому мали дати 20.09.2025р., однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у КНП «МКЛ №16» Філія №3 м. Дніпро від отриманого 30.08.2025р. під час виконання бойового завдання поблизу селища Котлине Покровського району Донецької області поранення. Встановлення факту спільного проживання однією 

сім`єю без реєстрації шлюбу, як вказує заявниця, має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації прав заявниці, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, зокрема, для оформлення одноразової грошової допомоги та інших соціальних гарантій, передбачених законодавством, а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника. Тобто, заявниця не може реалізувати свої соціально-економічні права, зокрема, пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги), у зв`язку із смертю, а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника. 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.10.2025р. відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , призначено її до розгляду.
Військова частина НОМЕР_1 надала свої письмові пояснення по заяві ОСОБА_1 , за якими просить врахувати їх при розгляді справи та залишити заяву без розгляду. У письмових поясненнях зазначається, що відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2025р., бойового розпорядження командира НОМЕР_2 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2025р. молодший сержант ОСОБА_3 виконував бойові (спеціальні) завдання у складі військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до запису в журналі бойових дій, довідки - доповіді та форми первинної облікової документації №002/о 30.08.2025р., під час виконання бойового завдання поблизу селища Котлине Покровського району Донецької області головний сержант- командир 1 міномета 3 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_2 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 отримав важкі опіки, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у медичному закладі. Під час проходження військової служби ОСОБА_3 командуванню військової частини НОМЕР_1 було надано наступну інформацію про членів родини: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 , донька - ОСОБА_6 , сестра - ОСОБА_7 . У якості контактної інформації ОСОБА_3 було визначено сестру ОСОБА_7 . Разом з тим, інформація про заявника ОСОБА_3 не надавалась. Військова частина НОМЕР_1 вказує, що в разі задоволення заяви ОСОБА_1 зросте кількість осіб, що мають право на отримання частини одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, та відповідно буде зменшено частки осіб, право яких визначено законом. Отже, рішення суду в цій справі порушить особисті майнові права громадян: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Також Військова частина НОМЕР_3 звертає увагу на те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, подані докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуду та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо. Натомість відсутність анкетних даних військовослужбовця будь-якої інформації про особу заявника, зазначення іншого, ніж вказаного заявником, місця проживання, ставить під сумнів доводи заявника про наявність об`єктивних підстав для задоволення заяви. 
Міністерство оборони України направило письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_1 , за якими просить відмовити в задоволенні заяви. Звертає увагу, що заявниця не перебувала з померлим військовослужбовцем у зареєстрованому шлюбі. Лише факт реєстрації шлюбу відповідно до законодавства України є 

підставою для набуття статусу члена сім`ї військовослужбовця. У заяві відсутні докази того, що військовослужбовець мав намір, бажання одружитися із заявницею. Заявниця не є дружиною військовослужбовця. Проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не легітимізує правове становище неодружених осіб, оскільки статус подружжя чоловік та жінка набуває тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Також зазначає, що в даному випадку встановлення вказаного факту не носить безспірний характер, оскільки встановлення цього факту може вплинути на права та обов`язки інших осіб, які не були залучені до справи. Окрім того, будь-яких доказів того, що заявник та померлий набули за час спільного проживання майно за спільні кошти не надала. 
Від ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона також вказала про те, що свою позицію по справі висловлювати не бажає.
У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 частини 2 цієї статті також передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.  За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.  У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї 

статті, у рівних частках.  До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:  діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;  вдова (вдівець);  батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);  внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);  жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;  інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.
У рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом, ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.
Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідна сукупність таких ознак, як спільне проживання, пов`язаність побутом і наявність взаємних прав і обов`язків.
Згідно з положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У пункті 5 частини 1 статті 315 ЦПК зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Отже, законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Матеріали справи свідчать, що згідно з Довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 27.01.2025р. №2/298 солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 05.06.2024р. за призовом під час мобілізації.
За Довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2025р. №2/4480 молодший сержант ОСОБА_3 дійсно в період з 15.01.2025р. по 12.04.2025р., з 31.05.2025р. по 30.06.2025р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Покровському районі Донецької області. 
ОСОБА_6 надійшло сповіщення 03.09.2025р. про те, що її батько, молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина НОМЕР_1 , призваний на військову службу 05.06.2024р., помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в КНП «МКЛ №16» Філія №3 м. Дніпро Дніпровського району Дніпропетровської області від поранення, отриманого 30.08.2025р. під час виконання бойового завдання поблизу селища Котлине Покровського району Донецької області. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини). 
У довідці про причину смерті від 03.09.2025р. причиною смерті ОСОБА_3 вказано: МВТ (30.08.25р.). Опік полум`ям. 2АБ 3 ст. 52% поверхні тіла. Вкрай тяжкий опіковий шок. 
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у віці 55 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - Дніпропетровська обл., м. Дніпро.
В особовій справі ОСОБА_3 , що надана військовою часткою НОМЕР_1 , значаться, зокрема відомості, про матір - ОСОБА_5 , батька - ОСОБА_4 , сестру - ОСОБА_7 , доньку - ОСОБА_6 , 1995 р.н., також зазначено сімейний стан - розлучений, домашня адреса: АДРЕСА_2 .
Матеріали справи свідчать, що батьки ОСОБА_3 померли, що вбачається із Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та Свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , серії НОМЕР_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Досліджений у судовому засіданні Акт б/н від 09.09.2025р. ОСББ №37 Карат» містить інформацію про те, що у квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_3 з грудня 2016р.
За Довідкою №09/09-Д1, виданою 09.09.2025р. ОСББ «37 Карат», у кв. АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_3 більше десяти років на постійній основі однією сім`єю з ОСОБА_1 .
Допита в судовому засіданні ОСОБА_9 показала, що є донькою заявниці. ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_1 у 2007р. Пізніше ОСОБА_3 переїхав до заявниці і вони проживала разом до його смерті. Вели спільний побут, він був головою сім`ї, підтримкою заявниці. Разом робили ремонт, їздили до бабусі, купували продукти разом. У 2010р. купили спільну машину ОСОБА_15 . 
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що є сусідом ОСОБА_1 . Заявниця ОСОБА_16 почала жили по сусідству у 2007р. ОСОБА_17 приїхав 

до неї у 2008р. З 2008р. постійно проживав разом з ОСОБА_16 . Жили вони добре. Свідок бував у них вдома. ОСОБА_17 розповідав, що ОСОБА_16 гарна господиня. Свідок знає, що планували зареєструвати шлюб, коли ОСОБА_3 мав приїхати у відпустку. Коли ОСОБА_3 мобілізувався, то вони з ОСОБА_16 передзвонювались. 
Свідок ОСОБА_11 повідомив, що заявниця є його кумою. Десь 24.02.2007р. відбулось знайомство ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Проживали вони разом. Любили один одного. Вели спільний побут. Разом купили машину, були дуже раді цьому. Разом відпочивали на західній Україні, їздили в ОСОБА_18 . Вони були дружніми. Він переживав за неї, а вона за нього, підтримували один одного. Сприймались як справжня сімейна пара. 
Свідок ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_19 був його товаришем. Так само як і подружились потім з ОСОБА_16 . ОСОБА_16 та ОСОБА_17 познайомились у 2007р. У цьому році разом поїхали в Карпати відпочивати. І у 2008р. їздили разом у Карпати. Дуже часто зустрічались сім`ями. Вони почали жити разом з 2008р. ОСОБА_20 вони разом, доки ОСОБА_21 не забрали на військову службу. Вони жили як подружжя. У них все було добре, про що ОСОБА_17 розповідав. Він був дуже працьовитим, усе робив своїми руками. Разом вони купували машину. У ОСОБА_16 мама в селі проживала. Вони їздили туди разом. Там займався бджолами. Допомагав забор робити, допомагав там у селі. ОСОБА_22 мама його поважала. Коли ОСОБА_21 забрали, ОСОБА_16 направляла посилки йому. 
Свідок ОСОБА_13 повідомила, що з ОСОБА_16 знайома десь після 1986 року. З ОСОБА_21 познайомила ОСОБА_16 , коли були на дні народження в іншої подруги. Дружили сім`ями, чотири сім`ї, в тому числі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Свята - дні народження, новий рік, зустрічали сім`ями. Знає ОСОБА_21 та ОСОБА_16 як щасливу сім`ю, вони завжди були ніжні один до одного. Разом їздили до мами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 там ставив вулики, качав мед і кожен рік привозили мед. ОСОБА_17 робив ремонт у квартирі. ОСОБА_23 разом відпочивати в ОСОБА_18 , Закарпаття. Після мобілізації ОСОБА_24 їздила до нього у Львів чи десь під Львовом. Посилала посилки ОСОБА_21 . Вона дуже за нього переживала за нього, плакала. 
ОСОБА_14 повідомила, що заявниця є її однокласницею та подругою. ОСОБА_16 познайомилась з ОСОБА_21 у 2007р. Проживали ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , як знає свідок, з 2010р. Коли в ОСОБА_16 народилась внучка, то він дуже її любив. Разом робили ремонт. Він все своїми руками робив. Купили машину разом, разом відпочивали постійно, і потім внучку брали із собою. Вони були ідеальною парою. Ніколи не чула, щоб вони сварились. Чула, що вони збирались одружитись. Коли мобілізували ОСОБА_21 , то вона їздила до нього, постійно відправляла посилки. 
Відповідно до п.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного 

бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. 
Так, дослідженими судом доказами, зокрема, відеофайлами, фотокартками, смс-перепскою, квитанціями, показаннями свідків, та іншими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності повністю підтверджується той факт, що заявниця ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали разом з 2008р. по 03.09.2025р. за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, проводили спільні відпочинки, у тому числі за кордоном. Вказаний факт має для заявниці юридичне значення і потрібен для оформлення виплат у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби та вчинення необхідних дій відповідно до чинного законодавства.
За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, проаналізувавши досліджені докази, беручи до уваги те, що судом не встановлено наявність у даному випадку спору про право, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Отже, судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 293-294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд, - 

ВИРІШИВ:
1. Заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 задовольнити.
2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008р. до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без 

повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Заявниця:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ).
Заінтересована особа 1: Військова частина НОМЕР_1  ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).
Заінтересована особа 2: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних сил України, 6, код ЄДРПОУ 00034022).
Заінтересована особа 3:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний 18.06.2026р. 

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА