№ 143/613/20 

ВИРОК
Іменем України

29.04.2026р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі: 
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників – адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого  ОСОБА_8 , 
представника потерпілої ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018020000000316 від 31.07.2018 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.286, ч.5 ст.407 КК України - 

Встановив:

31.07.2018 близько 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «IVECO DAILY 59.12V», реєстраційний номер республіки Польщі TPI НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполучення м. Вінниця – м. Погребище, в напрямку останнього вказаного населеного пункту, неподалік с. Білашки Погребищенського району Вінницької області, не врахував дорожню обстановку, а саме заокруглення проїзної частини вліво та зелених насаджень з лівої сторони, виїхав на зустрічну смугу руху на ділянці дороги з обмеженою видимістю, що не дало можливості водієві автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку, своєчасно виявити автомобіль «IVECO DAILY 59.12V» без застосування термінового гальмування, під час якого автомобіль «ВАЗ 21093» винесло на зустрічну смугу руху та відбулося зіткнення даних транспортних засобів. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, а пасажир його автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №125 від 31.08.2018 у ОСОБА_11 виявлена сполучна травма голови, грудної клітки, живота, кінцівок: відкрита черепно-мозкова травма (вдавлений перелом лівої скроневої кістки, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку), тупа травма грудної клітки (переломи груднини, 1-9-го ребер зліва, 1-10-го ребер справа з ушкодженням пристінкової плеври, гемоторакс 600 мл.), тупа травма живота (розрив печінки, селезінки, гемоперитонеум 200 мл.), закритий перелом лівого плеча, відкритий перелом лівого променево-зап`ясного суглобу, відкритий перелом правої стегнової кістки та правого колінного суглобу, закритий перелом лівого стегна, численні рани та садна на обличчі, грудній клітці та кінцівках. Вказані ушкодження, що складають сполучну травму, вникли від дії тупих твердих предметів, 31.07.2018, перед настанням смерті, можливо за обставин дорожньо-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_11 настала від сполучної травми голови, грудної клітки, живота, кінцівок з множинними переломами та ушкодженнями внутрішніх органів. За ступенем тяжкості сполучна травма голови, грудної клітки, живота, кінцівок, за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння, є тяжким тілесним ушкодженням та стоїть в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 ..
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №139 від 26.11.2018 у ОСОБА_8 виявлено сполучну травму тіла: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, проникаючого поранення правого ока (рвана рана правого повіка, наявність стороннього тіла у рані, субкон`юнктивальний крововилив), перелом кісток, що складають праву очну ямку (права вилична кістка, гратчаста кістка, клиноподібна кістка, слізна кістка), переломи кісток правої гайморової пазухи (верхня щелепа), тупа травма живота – розрив брижі тонкого кишковика, множинні садна обличчя, тулуба, кінцівок. Ушкодження у ОСОБА_8 , що складають сполучну травму тіла, небезпечними для життя в момент заподіяння не були. За ступенем тяжкості вищевказана сполучна травма є тілесним ушкодженням середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (понад 21 добу). 
Відповідно до висновків автотехнічних експертиз №6691/6692/19-21 від 14.04.2020 та 3507/20-21 від 15.05.2020 в даній заданій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля «IVECO DAILY 59.12V», реєстраційний номер республіки Польщі TPI НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися технічними нормами вимог п. п. 11.1, 11.3, лінією дорожньої розмітки 1.1, яку перетинати заборонено, а водій автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_11 нормами вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_11 та прийняття рішення про застосування екстреного гальмування автомобіль «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , розташовувався у місці заокруглення проїзної частини дороги. При цьому, при терміновому гальмуванні автомобіля «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , з блокуванням передніх коліс, при виконанні ОСОБА_11 вимог п.12.3 ПДР України, при дії водія на органи керування, траєкторія руху автомобіля від дій водія не буде залежати і на правому заокругленні проїзної частини дороги автомобіль буде рухатися на зустрічну смугу руху. Водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця зіткнення при виконанні ним вимог п.123 ПДР України. Практична можливість попередити дану ДТП полягала у виконанні водієм ОСОБА_5 технічних норм вимог п. п. 11.1, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_5 вбачають невідповідності технічних норм вимог п. п. 11.1, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, які виразились у русі по смузі зустрічного руху на ділянці з обмеженою видимістю перед лівим заокругленням проїзної частини дороги, позначеного попереджувальним дорожнім знаком 1.2 «небезпечний поворот ліворуч» та закритому зеленими насадженнями ліворуч, що не дало можливості водію ОСОБА_11 своєчасно виявити даний автомобіль без застосування термінового гальмування, під час чого його автомобіль «ВАЗ 21093» винесло на смугу зустрічного руху. В заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, причиною виникнення даної ДТП стала невідповідність дій водія ОСОБА_5 технічним нормам вимог п. п. 11.1, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України.
Порушення ОСОБА_5 вимог п.11.3 та вимог горизонтальної розмітки п.1.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. 
Крім того, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець військової служби за контрактом, військової частини НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді оператора польової лазні взводу забезпечення командних пунктів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_3 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 27.02.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08:00 год., старший солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим злочинним умислом, із особистих мотивів та з метою ухилення від подальшого проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не прибув з щорічної відпустки тривалістю 10 діб + дві доби на дорогу, яка проходила в період часу із 15.02.2024 до 26.02.2024 до пункту тимчасового розташування батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 , з метою тимчасового ухилення від військової служби.
Проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби в строк до 30.09.2025.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 в строк до 30.09.2025 був відсутній у військовій частині НОМЕР_3 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`являння вчасно на службу без поважних причин не повідомляв.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушення передбаченому ч.5 ст.407 КК України визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті, щиро каявся. Вказав, що в лютому 2024 року він проходив службу у ВЧ1619 у Донецькій області та йому була надана щорічна відпустка терміном 10 днів плюс 2 дні на дорогу. Однак після закінчення відпустки він на службу не повернувся та залишився за місцем свого проживання у м. Погребище до моменту затримання. 
Вину ж в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.286 КК України обвинувачений ОСОБА_5 не визнав та суду пояснив, що того дня він з ОСОБА_12 встановлювали пам`ятники у с. Мончин та с. Степанки. Повертаючись у м. Погребище, приблизно за 100 м до місця ДТП, вони здійснили коротку зупинку для справляння природних потреб та продовжили рух. На заокругленні дороги він раптово помітив зустрічний автомобіль, тому став гальмувати і звертати на обочину, однак уникнути зіткнення не вдалось. Вказав, що зіткнення відбулося на його смузі руху через дві секунди після того, як він побачив зустрічний автомобіль. При цьому зазначив, що рухався він по своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 60-70 км/год. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи в частині обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України – нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.286 КК України, його вина повністю доведена в ході судового розгляду доказами, які були безпосередньо досліджені судом.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що у той день, ближче до восьмої години вечора, до неї зателефонували та сказали приїхати на місце ДТП. Прибувши на місце події вона побачила, що бус був на обочині з правої сторони. На асфальті залишився тормозний шлях з якого вбачалося, що ОСОБА_11 рухався по своїй стороні, а у автомобіля ІVECO тормозний шлях із зустрічної. Вказала, що смерть брата завдала їй дуже великих душевних страждань, однак обвинувачений до неї жодного разу не підійшов та пробачення не попросив.
Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що того дня він разом з ОСОБА_11 встановлювали антени в с. Андрушівка, а згодом поїхали у с. Левківку встановити антену ще там. За кермом був ОСОБА_11 , а він сидів збоку. Однак розповісти подробиці ДТП не може, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав численні травми, зокрема струс головного мозку, був без свідомості, у зв`язку з чим нічого не пам`ятає. 
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_5 , на момент скоєння ДТП, близько пів місяця - місяця працював у нього водієм. У той день ОСОБА_5 разом із ОСОБА_12 поїхав на належному йому автомобілі ІVECO у с. Степанки. Коли вони поверталися додому, то потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. Про те, що ОСОБА_5 потрапив у ДТП на належному йому автомобілі він дізнався від самого ОСОБА_5 , якому він зателефонував, оскільки той довгий час не приїжджав. Також він чув звук удару, оскільки в момент скоєння ДТП перебував на заправці біля гаражу, приблизно за 1,5 км від місця події. Тоді він попросив товариша відвезти його на місце ДТП. Приїхавши на місце події він побачив, що належний йому автомобіль знаходився на обочині зліва, якщо їхати в сторону Вінниці, а легковий автомобіль на асфальті справа. Тормозний шлях з ліва на право. 
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що самого моменту зіткнення автомобілів він не бачив. Коли він прибув на місце ДТП, то була вже темна пора доби. Бус знаходився на обочині, якщо їхати з Вінниці, то з правої сторони. Дев`ятка була дуже деформована та знаходилася посеред дороги. 
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що саму подію він не бачив. На момент його прибуття на місці ДТП вже працювали ДСНС. Він допоміг деблокувати загиблого та помістити його у автомобіль. Також йому відомо, що у легковому автомобілі ще був пасажир, який вилетів, однак він його не бачив. Автомобіль ІVECO знаходився на обочині поперек, а дев`ятка була дуже деформована та знаходилася на проїжджій частині. 
Крім показів потерпілих і свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України доводиться також зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даного кримінального провадження, а саме:
-Витягом з ЄРДР номер кримінального провадження №12018020000000316, згідно з яким 31.07.2018 внесено відомості до ЄРДР по факту ДТП 31.07.2018 на автодорозі сполучення м. Погребище – м. Вінниця за участі автомобілів «IVECO DAILY 59.12V», реєстраційний номер республіки Польщі TPI НОМЕР_1 , та автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок якого водій автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці події, а пасажир автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_8 , а також водій автомобілів «IVECO DAILY 59.12V» ОСОБА_5 та пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження (т.2 а. с. 188);
-Рапортом ст. інспектора-чергового Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 зареєстрованого 31.07.2018 за №1705, згідно з яким 31.07.2018 о 18:57 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в с. Білашки Погребищенського району сталося ДТП між автомобілем «ВАЗ 2109» та бусом «Івеко», є 4 потерпілих: 3 у важкому стані та 1 мертвий (т.2 а. с. 189);
-Рапортом ст. інспектора-чергового Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 зареєстрованого 31.07.2018 за №1706 згідно з яким 31.07.2018 до чергової частини ВП надійшло повідомлення по телефону із Погребищенської ЦРЛ про те, що КШД доставлено ОСОБА_8 із множинними травмами, які потерпілий отримав внаслідок скоєння ДТП неподалік с. Білашки (т.2 а. с. 190);
-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 31.07.2018 – автодорога сполучення м. Погребище – м. Вінниця з схемою та ілюстративною таблицею до нього (т.2 а. с. 194-208);
-Висновком експерта №2327 від 28.08.2018, згідно з яким при судово-хімічній експертизі крові громадянина ОСОБА_5 методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Наявність в крові похідних барбітурової кислоти, 1,4-бензодиазепину та фенотіазіану, алкалоїдів групи опію, канабіноїдів, а також ефедрину та ефедрону не виявлено (т.2 а. с. 209-210);
-Висновком експерта №125 від 31.08.2018, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено сполучну травму голови, грудної клітки, живота, кінцівок: відкрита черепно-мозкова травма (вдавлений перелом лівої скроневої кістки, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку), тупа травма грудної клітки (переломи груднини, 1-9-го ребер зліва, 1-10-го ребер справа з ушкодженням пристінкової плеври, гемоторакс 600 мл.), тупа травма живота (розрив печінки, селезінки, гемоперитонеум 200 мл.), закритий перелом лівого плеча, відкритий перелом лівого променево-зап`ясного суглобу, відкритий перелом правої стегнової кістки та правого колінного суглобу, закритий перелом лівого стегна, численні рани та садна на обличчі, грудній клітці та кінцівках. Вказані ушкодження, що складають сполучну травму, вникли від дії тупих твердих предметів, 31.07.2018, перед настанням смерті, можливо за обставин дорожньо-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_11 настала від сполучної травми голови, грудної клітки, живота, кінцівок з множинними переломами та ушкодженнями внутрішніх органів. За ступенем тяжкості сполучна травма голови, грудної клітки, живота, кінцівок, за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння, є тяжким тілесним ушкодженням та стоїть в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_11 етилового спирту не виявлено, що вказує на тверезий стан померлого перед настанням смерті (т.2 а. с. 211-213);
-Копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , а також копіями документів на автомобіль «IVECO DAILY 59.12V», реєстраційний номер республіки Польщі TPI НОМЕР_1 (т.2 а. с. 214-217);
-Копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21093» (т.2 а. с. 219);
-Висновком експерта від 04.10.2018 №542, згідно з яким на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частини автомобіля ВАЗ-21093, д. н. НОМЕР_2 , знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через несправності, вказані в дослідницькій частині висновку та які виникли найбільш ймовірно в процесі розвитку події ДТП. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-21093, д. н. НОМЕР_2 , застосованими методами дослідження на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли вплинути на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тобто системи найбільш ймовірно перебували в працездатному стані (т.2 а. с. 221-226);
-Висновком експерта від 04.10.2018 №543, згідно з яким на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частини автомобіля IVECO DAILY 59.12V, н. з. НОМЕР_4 , знаходяться в технічно несправному та непрацездатному стані через несправності, вказані в дослідницькій частині висновку. Так як на момент проведення огляду в розпорядженні експерта немає всіх складових робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини, тому дослідити в повній мірі їх стан та визначити наявність чи відсутність експлуатаційних несправностей, що могли виникнути до моменту зіткнення та впливати на керованість автомобіля не видається за можливе. Слід лише зазначити, що ходова частина автомобіля IVECO DAILY 59.12V, н. з. НОМЕР_4 , до моменту ДТП перебувала у технічно несправному, не відповідала вимогам п.31.4.5(г) Правил дорожнього руху, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дану несправність задовго перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду під час проведення щоденного технічного огляду і наявність даної несправності, під час руху автомобіля, є малоймовірною причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору (т.2 а. с. 228-233); 
-Висновком експерта №139 від 26.11.2018, згідно з яким у ОСОБА_8 мала місце сполучна травма: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, проникаюче поранення правого ока (рвана рана правого повіка, наявність стороннього тіла у рані, субкон`юнктивальний крововилив), перелом кісток, що складають праву очну ямку (права вилична кістка, гратчаста кістка, клиноподібна кістка, слізна кістка), переломи кісток правої гайморової пазухи (верхня щелепа), тупа травма живота – розрив брижі тонкого кишковика, множинні садна обличчя, тулуба, кінцівок. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів 31.07.2018. Ушкодження у ОСОБА_8 , що складають сполучну травму, небезпечними для життя в момент заподіяння не були. За ступенем тяжкості вищевказана сполучна травма є тілесним ушкодженням середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (понад 21 добу) (т.2 а. с. 236-237).
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2018 за участю обвинуваченого ОСОБА_5 (т.2 а. с. 238-240);
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2018 за участі свідка ОСОБА_12 (т.2 а. с. 241-243);
-Висновком експерта від 16.11.2018 №692, згідно з яким в ситуації яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля IVECO DAILY 59.12V ОСОБА_5 з технічної точки зору, могла полягати у виконанні ним вимог п.11.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля IVECO DAILY 59.12V ОСОБА_5 може вбачатися невідповідність вимогам п.11.1 Правил дорожнього руху, так як він своїми діями створював небезпеку для руху водію ОСОБА_11 (т.3 а. с. 1-14);
-Висновком експерта від 13.09.2019 №19/12/1-13/14/СЕ/19, згідно з яким показання водія IVECO DAILY 59.12V ОСОБА_5 у частині розташування керованого ним транспортного засобу в межах смуги руху в напрямку до м. Погребище в момент сприйняття ситуації як небезпечної, є технічно неспроможними. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля IVECO DAILY 59.12V, номерний знак республіки Польщі НОМЕР_5 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пункту 11.3 та дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, технічна можливість запобігання події з боку водія автомобіля IVECO DAILY 59.12V ОСОБА_5 полягала шляхом виконання ним вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля IVECO DAILY 59.12V, номерний знак республіки Польщі НОМЕР_5 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам дорожньої розмітки 11.1 Правил дорожнього руху (т.3 а. с. 17-42);
-Протоколом огляду місця події від 08.04.2020 – ділянки автодороги сполучення м. Вінниця – м. Погребище, неподалік с. Білашки, з план-схемою та таблицею ілюстрацій, у якому зазначено, що у даному місці проїзна частина дороги має затяжне заокруглення. Перед описаним заокругленням в напрямку руху зі сторони м. Вінниця наявний дорожній знак 1.2 (небезпечний поворот ліворуч). Зі сторони м. Погребище, перед даним заокругленням дороги будь-який дорожній знак відсутній (т.3 а. с. 45-51);
-Висновком експерта за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 14.04.2020 №6691/6692/19-21, згідно з яким в даній дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля «IVECO DAILY», р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_5 повинен був керуватися технічними нормами п. п. 11.1, 11.3, лінією дорожньої розмітки 1.1, яку перетинати заборонено, а водій автомобіля «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_11 нормами вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. З урахуванням попередніх проведених авто технічних та транспортно-трасологічних експертиз, а також матеріалів кримінального провадження, автомобіль «ВАЗ 21093», д. н. з. НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_11 та прийняття рішення про застосування екстреного гальмування розташовувався у місці заокруглення проїзної частини дороги. При цьому, при терміновому гальмуванні автомобіля «ВАЗ 21093», д. н. з. НОМЕР_2 , з блокуванням передніх коліс, що є у досліджуваному випадку, при виконанні водієм ОСОБА_11 вимог п.12.3 ПДР України, при дії водія на органи керування, траєкторія руху автомобіля від дій водія не буде залежати і на правому заокругленні проїзної частини дороги автомобіль буде рухатися на смугу зустрічного руху. З наданих матеріалів справи, водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця зіткнення при виконанні ним технічних норм п.12.3 Правил дорожнього руху України. Практична можливість попередити дане ДТП заключалась у виконанні водієм автомобіля «IVECO DAILY» ОСОБА_5 технічних норм вимог п.11.1, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Позиція водія ОСОБА_5 в частині того, що в момент виникнення небезпеки як для водія ОСОБА_11 так і для нього, керований ним автомобіль «IVECO DAILY 59.12 V», рухався в межах смуги руху в бік м. Погребище є технічно необґрунтованими. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «IVECO DAILY» ОСОБА_5 вбачається невідповідність технічним нормам вимог 11.1, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1. ПДР України, які виразились у русі по смузі зустрічного руху на ділянці дороги з обмеженою видимістю перед лівим заокругленням проїзної частини дороги, позначеною попереджувальним дорожнім знаком 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» та закритому зеленими насадженнями ліворуч, що не дало можливості водію автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_11 своєчасно виявити даний автомобіль без застосування термінового гальмування, під час чого його автомобіль «ВАЗ 21093» винесло на смугу зустрічного руху. В наданих матеріалах справи відсутні відомості про невідповідність в діях водія автомобіля «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_11 технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням події ДТП (т.3 а. с. 53-61);
-Висновком експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 15.05.2020 №3507/20-21, згідно з яким в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, причиною виникнення події даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля «IVECO DAILY» ОСОБА_5 технічним нормам вимог 11.1, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР України. В діях водія автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_11 в заданій дорожній ситуації невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, не встановлено (т.3 а. с. 63-66);
-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 31.07.2018 (т.3 а. с. 75).
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд вважає, що вищезазначені докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України є належними та допустимими, отриманими у рамках закону, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження, та допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання. Щодо достовірності досліджених доказів, то слід відзначити, що судом не встановлено підстав для визнання жодного доказу недостовірним. 
Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.
Таким чином, проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.
Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. 
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.286, ч.5 ст.407 КК України, вчинені ОСОБА_5 згідно зі ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Обставини, які згідно з ст. 66 КК України пом`якшували б покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
Обставини, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому відсутні. 
Стосовно особи ОСОБА_5 , судом встановлено, що він за місцем проживання та проходження служби характеризується добре (т. 3 а. с. 99, 110). На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (т.3 а. с. 97-98). Раніше не судимий (т.3 а. с. 95-96).
Відповідно до висновків Погребищенського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, наданих у досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 14.01.2021, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити низький рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації та інших суб`єктів соціальної роботи, застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (т. 1 а. с.61-64).
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. 
З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити йому покарання в межах санкцій ч.2 ст.286, ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненим кримінальним правопорушенням, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання. 
Також, виходячи з наведених вище мотивів та того, що санкція частини другої статті 286 КК України, передбачає застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, беручи до уваги те, що грубе порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим потягло смерть потерпілого ОСОБА_11 та настання тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості у потерпілого ОСОБА_8 , суд знаходить підстави для застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. 
Щодо цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_9 , суд дійшов наступного висновку.
Згідно з положенням ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Крім того, згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч.3 ст.1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Частина 1 статті 1177 ЦК України зазначає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При вирішенні цивільного позову слід взяти до уваги вимоги ч.1 ст.13 ЦПК України про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування 27735,00 грн. матеріальної шкоди та 150000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який мотивовано тим, що внаслідок ДТП загинув її рідний брат ОСОБА_11 , у зв`язку з чим позивачкою були понесені витрати на його поховання та завдано значних душевних страждань.
В підтвердження матеріальних витрат потерпіла ОСОБА_9 надала суду довідку №20 від 01.08.2018 видану ПП ОСОБА_17 магазин «Ритуальні послуги» (т.1 а. с. 37), накладну №5 від 02.08.2018 видану ПП ОСОБА_18 (т.1 а. с. 37) та накладну №340 від 01.08.2018 видану КП «Погребищекомунсервіс» (т.1 а. с. 38). Суд вважає, що цивільним позивачем ОСОБА_9 належним чином доведено суму понесених нею матеріальних збитків завданих злочином, а тому позов у цій частині підлягає до задоволення у повному обсязі.
Щодо позову в частині моральної шкоди, то його слід задовольнити також повністю та стягнути з обвинуваченого 150000,00 грн., оскільки потерпілій злочином дійсно була заподіяна моральна шкода, виражена у значних душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з втратою брата. Внаслідок ДТП порушились її нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, вона не може продовжувати своє життя в звичному для неї руслі. 
Витрати на залучення експертів слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 .
Речові докази, відповідно до ст.100 КПК України: 
-автомобіль «IVECO DAILY 59.12V», номерний знак республіки Польщі НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 видане республікою Польща на вказаний автомобіль, повернути ОСОБА_13 , як законному володільцю; 
-автомобіль «ВАЗ 21093», д. н. з. НОМЕР_7 , повернути власнику;
-посвідчення водія серії НОМЕР_8 видане на ім`я ОСОБА_11 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередній – тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.286, ч.5 ст.407 КК України, ст.ст. 124, 368-371, 373-374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.286, ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання:
- за ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; 
- за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили. 
На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 30.09.2025, по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній – тримання під вартою. 
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави 10229,20 грн. витрат на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2018 – скасувати.
Речові докази: 
-автомобіль «IVECO DAILY 59.12V», номерний знак республіки Польщі НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 на вказаний автомобіль видане республікою Польща, повернути ОСОБА_13 , як законному володільцю; 
-автомобіль «ВАЗ 21093», д. н. з. НОМЕР_7 , повернути власнику;
-посвідчення водія серії НОМЕР_8 видане на ім`я ОСОБА_11 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 – задовольнити.
Стягнувши з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 27735,00 (двадцять сім тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. матеріальних витрат на поховання та 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. 
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя