Справа № 466/1399/26
Провадження № 2/466/1928/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Білінської Г.Б.
секретаря Ханас С.О.
за участю представника позивача Шип К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про захист прав споживачів, стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та моральної шкоди,-
в с т а н о в и в :
Позивач 23.02.2026 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «БІК «Рубікон Груп» про стягнення 3% річних, індексу інфляції за порушення терміну виконання грошового зобов`язання, стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.12. 2021 року між ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Б5-25/ С3/161221-72. Відповідно до п.4.1. Договору вартість майнових прав за цим Договором становить 1 274 040, 00 грн. Належним чином виконуючи свої зобов`язання покупця, 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 здійснив оплату згідно вказаного Договору в розмірі 1 274 040,00 грн на рахунок ТОВ «БІК «Рубікон Груп». Однак, як з`ясувалося в результаті візуального огляду та аналізу стану будівельних робіт, жодні будівельні роботи на земельній ділянці фактично не проводились, а об`єкт будівництва взагалі не зводився. У зв`язку з вищенаведеним, 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 було надіслано відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів. 27 вересня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» було отримано вищевказане повідомлення про дострокове розірвання договору. Оскільки відповідно до п.7.4 Договору такий є розірваним на десятий календарний день з дня отримання стороною рекомендованого листа, то договір №Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 вважається розірваним з 07.10.2023. 
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року у справі №466/2669/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «БІК «Рубікон Груп» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, розірвання договору купівлі-продажу задоволено: розірвано договір № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021, укладений між позивачем ОСОБА_1 як покупцем та відповідачем ТОВ «БІК «Рубікон Груп» як продавцем з 07 жовтня 2023 року. Стягнуто із ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти урозмірі 1 274 040 грн. 00 коп. Вищезазначене рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. Однак відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на самостійне та добровільне виконання вказаного судового рішення. У зв`язку з вищенаведеним, 28.08.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем Ігорем Богдановичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78966694 на підставі виконавчого листа №466/2669/23, виданого 13.08.2025 Пустомитівським районним судом Львівської області. Постановою від 28 серпня 2025 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника, а саме на житловий будинок, загальною площею (кв.м): 167.1, житловою площею (кв.м): 84.5. за адресою: АДРЕСА_1 та реалізовано таке 20 січня 2026 року згідно Акту про проведення електронних торгів. Того ж дня, внаслідок примусового стягнення, на банківський рахунок позивача були зараховані грошові кошти у розмірі 1 274 040,00 гривень. 23 вересня 2025 року представником позивача було подано позовну заяву до Пустомитівського районного суду Львівської області з вимогами стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» на користь позивача ОСОБА_1 інфляційні втрати за несвоєчасне повернення грошових коштів у розмірі 269 251,59 грн (за період з 08.10.2023 по 01.09.2025) та 3% річних у розмірі 74 967,38 грн (за період з 08.10.2023 по 23.09.2025), моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн., а також судові витрати, оскільки на той час рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року у справі №466/2669/23 виконаним не було. В той же час, незважаючи на примусове стягнення такої суми, має місце порушення грошового зобов`язання, а тому позивач має право вимагати стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.
23 вересня 2025 року представником позивача було подано позовну заяву до Пустомитівського районного суду Львівської області з вимогами стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» на користь позивача ОСОБА_1 інфляційні втрати за несвоєчасне повернення грошових коштів у розмірі 269 251,59 грн (за період з 08.10.2023 по 01.09.2025) та 3% річних у розмірі 74 967,38 грн (за період з 08.10.2023 по 23.09.2025), моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн., а також судові витрати, оскільки на той час рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року у справі №466/2669/23 виконаним не було. 
Відтак, позивач має право на стягнення 3% річних у розмірі 12 565, 87 грн. (за період з 23.09.2025 по 20.01.2026 включно) та інфляційних втрат у розмірі 32 149,14 грн. (за період з 01.09.2025 по 20.01.2026 включно).
Також вказує, що позивачу заподіяно моральну шкоду. 
За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки невиконання рішення стало джерелом негативних психологічних наслідків.
Тривале невиконання відповідачем судового рішення (понад 7 місяців) щодо стягнення 1 274 040,00 грн, яке набрало законної сили, є протиправною бездіяльністю останнього, що завдало позивачу моральних страждань, які полягали у зміні звичного укладу його життя, хвилюванні через неповернення відповідачем позивачу сплачених на виконання умов договору грошових коштів, розмір яких для нього є досить великою сумою, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди. Більше того, несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів призвело до його перебування у пригніченому стані та емоційному перенапруженні. Всі зазначені факти значним чином змінили ритм та порядок життя позивача, порушили його нормальні життєві зв`язки, для відновлення яких він повинен прикладати значні додаткові зусилля. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн. 
У зв`язку з чим звернувся до суду та просить не відмовити в задоволенні позову.
Просить позовні вимоги задоволити та стягнути судові витрати.
Представником відповідача відзив на позов не подавався.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у спосіб доставки ухвал суду до електронного кабінету відповідача у підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їмправовідносини.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень іпротиправних посягань.
Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).
Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 16.12.2021 року між ОСОБА_1 як покупцем та ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» як продавцем укладено договір купівлі-продажу майнових прав № Б5-25/С3/161221-72, за умовами якого продавець зобов`язується за плату передати покупцю у приватну власність майнові права на отримання у власність двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , а покупець зобов`язується сплатити продавцю ціну продажу майнових прав та прийняти квартиру.
Відповідно до розділу 4 пункту 4.1 Договору купівлі-продажу майнових прав № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 року, вартість майнових прав за цим Договором становить 1 274 040 грн. 00 коп., вартість одного метра квадратного становить 18000 грн, 00 коп. що еквівалентно 662 доларам США за курсом 27,1960 грн за 1 долар США. При цьому, кінцева вартість визначається сторонами станом на дату передання Об?єктів нерухомості за Актом приймання-передачі, різниця фактичної площі виплачується з розрахунку еквівалентно 662 доларам США по курсу НБУ на деньоплати.
Згідно квитанцій № 16-1464748/1/С від 16.12.2021 року позивачем сплачено на користь ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» 1 274 040,00 грн. за договором купівлі-продажу майнових прав № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 року.
У той же час, згідно п.7.3 Договору, він може бути розірваний в односторонньому порядку зі сторони покупця: у разі невиконання продавцем термінів будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року у справі №466/2669/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «БІК «РубіконГруп» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, розірвання договору купівлі-продажу задоволено: розірвано договір № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021, укладений між позивачем ОСОБА_1 як покупцем та відповідачем ТОВ «БІК «Рубікон Груп» як продавцем з 07 жовтня 2023 року. Стягнуто із ТОВ «БІК «Рубікон Груп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 274 040 грн. 00 коп.
Відповідно до ч 5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.12.2019 у справі № 520/11429/17 зазначено, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року встановлено, що порушення відповідачем строків будівництва і невведення об`єкта будівництва в експлуатацію у строки, визначені пунктами 2.5, 2.6 договору купівлі-продажу майнових прав № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 року, є істотним порушенням умов договору. Строк затримки виконання зобов`язання відповідачем є значним, а об`єкт будівництва так і недобудований та не зданий вексплуатацію, як на час пред`явлення позову до суду, так і на час розгляду справи посуті.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку щодо доведеності факту істотного порушення ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» умов договору купівлі-продажу майнових прав № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 року та наявності підстав для його розірвання із 07.10.2023 року.
Згідно вищезазначеного рішення суду, договір купівлі-продажу № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021, укладений між позивачем ОСОБА_1 як покупцем та відповідачем ТОВ «БІК «Рубікон Груп» як продавцем розірвано з 07 жовтня 2023 року та стягнуто з відповідача 1 274 040 грн. 00 коп.
Оскільки, згідно вищезазначеного рішення суду, договір розірвано із врахуванням умов договору про одностороннє розірвання договору, передбачене п.7.3 договору, відтак, для встановлення часу виникнення обов`язку відповідача щодо повернення суми сплачених коштів при розірванні договору також слід враховувати умови договору № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021, а саме, п. 7.4, відповідно до якого, у випадку одностороннього розірвання договору покупцем такий договір вважається розірваним на 10-й день після отримання продавцем такого повідомлення покупця про розірвання договору, а обов`язок повернути Покупцю сплачені грошові кошти Продавець має виконати протягом 90 календарних днів з часу розірвання договору, при чому такі грошові кошти повертаються в гривнях без індексації.
Відповідачу було відомо про виникнення обов`язку про повернення коштів на підставі п.7.3 договору № Б5-25/С3/161221-72.
У рішенні суду від 22.05.2025 було встановлено, що 20.09.2023 року відповідачу ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп», за адресою:79019, м. Львів, вул. Липинського, 36, було направлено позивачем повідомлення про дострокове розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів від 19.09.2023 року, згідно змісту якого ОСОБА_1 повідомив ТОВ «БІК «Рубікон Груп» про дострокове припинення договору купівлі-продажу N?Б5-25/C3/161221-72 від 16.12.2021 року, укладеного між ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «РубіконГруп» та ОСОБА_1 , на підставі п.7.3.2. Договору, а також просив негайно повернути сплачені ним кошти у гривнях, у розрахунку еквівалентному 46 856,36 доларів США.
Із листа-відповіді адвокату Кулинич Марті-Марії за вих. № 1-24/11 від 24.11.2023 року, за підписом директора у складі Дирекції Гищук І.О. вбачається, що на банківський рахунок Товариства від фізичної особи ОСОБА_1 16.12.2021 року надійшли грошові кошти в загальній сумі 1 274 040 грн. Також вказано, що відповідно до п.7.3.2 договір є розірваним на десятий календарний день з дня отримання Стороною рекомендованого листа та що договір № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 вважається розірваним з 07.10.2023 року. Також зазначено, що поточний банківський рахунок ТОВ «БІК «Рубікон Груп» є заблокованим приватним виконавцем в рамках примусового стягнення наявного боргу і першочергово розрахунки проводяться за виконавчим провадженням. Крім того, в Товаристві існує заборгованість по заробітній платі та податкам, що утворилися в минулих періодах (до зміни керівництва Товариства), і які мають пріоритет по відношенню до інших виплат.
Однак із долученої до матеріалів справи представником відповідача - адвокатом Думич Н.Б. копії протоколу дирекції ТОВ «БІК» «Рубікон Груп» № 01-13/09 від 13.09.2024 року вбачається, що члени дирекції, в особі директора - Думич Н. Б., фінансового директора - Гищук І. О., комерційного директора - ОСОБА_2 одноголосно вирішили вважати договір купівлі-продажу майнових прав № Б5-25/С3/161221-72 від 16.12.2021 року, укладений із ОСОБА_1 не розірваним та чинним.
Із врахуванням наведеного, відповідачу було відомо про виникнення обов`язку про повернення коштів позивачу у розмірі 1 274 040 грн. на підставі п.7.3, 7.4 договору № Б5-25/С3/161221-72, при отриманні повідомлення позивача від 20.09.2023.
За наведених обставин у відповідача виник обов`язок щодо повернення позивачу грошових коштів у розмірі 1 274 040,00 грн. 
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторові від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (статті 519, 612, 625 ЦК України).
Відповідно до вимог ст.ст. 611, 612 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Постановою Великої Палати Верховного Суду 16.01.2019 р. у справі №373/2054/16-ц встановлено наступне «У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Відповідно до правового висновку постанови Верховного Суду України від15.11.2010 у справі № 3-11гс10, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 16 травня 2018 р у справі № 14-16цс18(№ 686/21962/15-ц).
За таких обставин, обґрунтованими є доводи позову щодо нарахування 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином 3% річних за невиконання грошового зобов`язання по поверненні грошових коштів у сумі 1 274 040 грн 00 коп., що підлягають стягненню за період з 23.09.2025 по 20.01.2026 включно складає 12 565,87 грн. Інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання по поверненні грошових коштів у сумі 1 274 040 грн 00 коп., що підлягають стягненню за період з 01.09.2025 по 20.01.2026 включно складають 32 149,14 грн. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне:.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а такожділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яказавдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також зурахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору провідшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою іпротиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чифізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якимидіями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальнійформі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, атакож інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часта зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд маєвиходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд враховує, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у протиправній бездіяльністі відповідача, а також враховує душевні страждання перенесені в результаті такї бездіяльності відповідача. Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди підлягають повному задоволенню в розмірі 20 000 грн.
За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог .
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу немайнового характеру, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позов задовольнити повністю.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» (ЄДРПОУ 40116861) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 3% річних у розмірі 12 565, 87 грн (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень 87 копійок) та інфляційні нарахування у розмірі 32 149,14 грн (тридцять дві тисячі сьл сорок дев`ять гривень 14 копійок).
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» (ЄДРПОУ 40116861) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дняскладення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справиапеляційним судом.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп», ЄДРПОУ 40116861, адреса: 79019, м.Львів, вул. Липинського буд. 36.
  Суддя	  	 Г.  Б.  Білінська