Справа № 630/5/26
Провадження № 2/630/191/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/5/26 (провадження № 2/630/191/26) за позовною заявою ОСОБА_1 від 13 грудня 2025 року, з урахуванням внесених виправлень в редакції від 29 січня 2026 року, до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Михайлівна, про визнання виконавчого напису № 15977 від 10 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Михайлівною, таким, що не підлягає виконанню, 

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що 10 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був вчинений виконавчий напис № 15977 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» на підставі кредитного договору, укладеного ще у 2003 році. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. було відкрито виконавче провадження, про існування якого вона, ОСОБА_1 , дізналася лише 07 грудня 2025 року, коли банк заблокував її рахунок. Але про існування кредитної заборгованості їй ніхто не повідомляв, оскільки в документах про стягнення заборгованості, вказана адреса її проживання до 1991 року. Та оскільки позика, на підставі якої вчинений виконавчий напис, є простроченою на 13 років, то до неї підлягає застосуванню позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, Від так виконавчий напис на підставі документів, які не відповідають Переліку документів, затвердженого постановою КМУ № 1172, та які не підтверджують наявність безспірної заборгованості, що суперечить вимогам ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»
Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.
Відповідачем ТОВ «ДЕБТ ФОРС» в особі представник Костюченко М.І. подано відзив, в якому вона заперечила проти позову з наступних підстав. Вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, відбулось на підставі поданих стягувачем документів про наявність безспірної заборгованості та у відповідності до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису дає стягувачу можливість в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання боржником свого зобов`язання. Безспірність вимог до боржника визначає саме стягував, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості на підставі поданих їй документів. З боку позивача не зазначено жодної обставини, яка б свідчили про наявність спору щодо заборгованості. Тому виконавчий напис був вчинений з дотриманням вимог законодавства на підставі документів, поданих приватному нотаріусу попереднім кредитором ТОВ «Вердікт Капітал», в тому числі з урахуванням договору про відступлення права вимоги на його користь. Кредитний договір, на підставі якого право вимоги до ОСОБА_1 від первісного кредитора перейшло до ТОВ «Вердікт Капітал», а потім і до ТОВ «ДЕБТ ФОРС», є чинним на даний час, тому твердження позивача про відсутність боргу не відповідає дійсним обставинам. Також представник відповідача висловила незгоду з доводами позивача про наявність підстав для застосування позовної давності, оскільки позовна давність застосовується в судовій практиці саме до справ, розгляд яких відбувається у зв`язку з виникненням спору між сторонами, і в якій саме позивач доводить факт існування заборгованості та її розмір і підстави стягнення, в той час як вчинення нотаріусом виконавчого напису надіє стягувачу право реалізувати право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржника.
Інших процесуальних заяв по суті справи учасниками справи не подано.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але завчасно направила до суду заяву про підтримання позовних вимог та про проведення розгляду справи за її відсутності.
Відповідач ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки суду не повідомив.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися та про поважні причини своєї неявки не повідомили.
У відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне.
20 листопада 2003 року між АТ «Індустріально-експортний банк» і ОСОБА_1 був укладений в простій письмовій формі кредитний договір № 1752/2003, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6000,00 грн. зі строком користування 12 місяців, з 20 листопада 2003 року до 15 листопада 2004 року, і натомість зобов`язалась повернути кредит в повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені цим договором.
10 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був вчинений виконавчий напис № 15977 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 1752/2003 від 20 листопада 2003 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який був укладений між АТ «Індустріально-експортний банк», який реорганізований в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (правонаступником якого є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»), та ОСОБА_1 . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Індустріально-експортний банк», який реорганізований в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНДОР» на підставі Договору № 2 про відступлення прав вимоги від 06 червня 2014 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ» на підставі Договору № 25122019-ВР/ПК про відступлення прав вимоги від 25 грудня 2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі Договору № 11-12/20 про відступлення прав вимоги від 11 грудня 2020 року. Стягнення заборгованості проводиться ща період з 11 грудня 2020 року по 27 жовтня 2021 року; сума заборгованості за кредитним договором № 1752/2003 від 20 листопада 2003 року становить 62098,80 грн, з яких
- заборгованість за процентами в сумі 5409,80 грн.;
- заборгованість за кредитом в сумі 56689,00 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 22 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67928514 з примусового виконання виконавчого напису № 15977, вчиненого 10 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в загальній сумі 62598,80 грн.
Також у виконавчому провадженні № 67928514 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. була винесена постанова від 06 грудня 2025 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що становить 69327,68 грн. В постанові приватного виконавця також вказано, що у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 15977, вчиненого 10 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., стягувачем являється ТОВ «ДЕБТ ФОРС», код ЄДРПОУ 43577608, адреса: м. Київ, Харківське шосе, 201/203, літера 2А, офіс 602, яке є відповідачем в даній судовій справі.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).
Пункт 2 Переліку, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис на договорі кредиту, що не є нотаріально посвідченим, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
В справі № 910/10374/17 Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову від 21 вересня 2021 року, в якій зазначено правову позицію про таке. Оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
З наявного в матеріалах справи примірника кредитного договору № 1752/2003 від 20 листопада 2003 року, на якому був вчинений оспорюваний виконавчий напис, вбачається, що такий Договір був укладений між АТ «Індустріально-експортний банк» і ОСОБА_1 , за яким остання отримала кредитні кошти, в простій письмовій формі, і кредитні кошти були надані позичальнику на придбання будівельних матеріалів, тобто на споживчі цілі.
Тому за встановлених обставин суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки приватним нотаріусом порушено порядок вчинення оспорюваного виконавчого напису.
Факт визнання виконавчого напису, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача, таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/6498/20, постанова від 8 вересня 2021 року, дійшов правового висновку про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.
В первісній редакції позовної заяви ОСОБА_1 була викладена вимога про стягнення з відповідача незаконно списаних з неї грошових коштів в розмірі 3021,00 грн. Однак позовну заяву ухвалою від 07 січня 2026 року було залишено без руху через наявні в ній недоліки, зокрема, через те, що не були зазначені обставини, якими обґрунтовується незаконно списання грошових коштів з рахунку позивача та обставини, за яких відбулось таке списання, а тим більше, що списані грошові кошти були перераховані на користь стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС»; а також не зазначені докази, які підтверджують обставини списання грошових коштів з рахунку позивача та їх перерахування на рахунок відповідача.
З метою усунення недоліків позивачем ОСОБА_1 до суду була направлена позовна заява у виправленій редакції від 29 січня 2026 року, в якій вимога про стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» незаконно списаних з неї грошових коштів в розмірі 3021,00 грн була відсутня. Тому суд самостійно не вправі вирішувати питання про повернення на користь позивача безпідставно стягнутих з неї грошових коштів шляхом їх стягнення з відповідача в межах даної судової справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України при вирішення справи суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами.
При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції РМ-27295 від 11 грудня 2025 року. Та оскільки ОСОБА_1 позов пред`явлений саме як споживачем фінансових послуг, то до неї підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», за змістом якої особа звільняється від сплати судового збору за подання позову для захисту порушеного її права як споживача. Споживач, який звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору як за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Такий висновок наведено в постанові КЦС ВС від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21, в якій зроблено висновок про те, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Тому сплачений позивачем судовий збір підлягає повернення на її користь з Державного бюджету України як помилково сплачений.
Таким чином, судовий збір в сумі 1221,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-16, 18, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10-13, 77-81, 141, 206, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд - 

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15977, вчинений 10 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Михайлівною, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 1752/2003 від 20 листопада 2003 року в загальній сумі 62098,80 грн.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» судовий збір в сумі 1221,20 грн на користь держави (р/р: UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м. Києві, код ЄДРПОУ 37993783, банк Казначейство України, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).
Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1221,20 грн., сплачений по квитанції до платіжної інструкції РМ-27295 від 11 грудня 2025 року.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи: 
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Відповідач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», код ЄДРПОУ 43577608, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, літ. 2А, офіс 602; 
Третя особа - Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 , адреса місця діяльності: АДРЕСА_3 . 

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено
29 червня 2026 року.