1	Справа № 335/2395/26  2/335/1900/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач АТ «Запоріжжяобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, в обґрунтування позову вказавши наступне.
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із неналежним виконанням обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач має заборгованість у сумі 765,28 гривень за період з 07.03.2018 по 01.01.2019 за особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Запоріжжяобленерго» суму заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 765,28 гривень та покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 гривень. 
Ухвалою судді від 16.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
04.05.2026 року відповідач подала відзив на позов, згідно з яким проти позову заперечує і просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що заборгованість за спожиту нею електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_2 відсутня, що підтверджується електронним розрахунком ТОВ «Запоріжжяелектропостачання».
03.06.2026 року у відповідь на відзив представник позивача подав заяву, у якій зазначив, що наведені відповідачем доводи у відзиві на позовну заяву не стосуються предмету спору між сторонами, а мають відношення до розрахунків між теперішнім постачальником електричної енергії - ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та Відповідачем. ПАТ «Запоріжжяобленерго» постачало електричну енергію до 01.01.2019 року та предмет спору стосується періоду з 07.03.2018 по 01.01.2019, тобто періоду, коли ПАТ «Запоріжжяобленерго» було постачальником електричної енергії.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно раніше поданої заяви, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу її місця проживання. Заяви про розгляд справи у її відсутність відповідач суду не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, та перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 08.06.2026 року. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачу у справі - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Згідно з детальним станом розрахунків, постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 07.03.2018 по 01.01.2019 року здійснювалося за особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та на час виникнення заборгованості регулювалися Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом – ПКЕЕН) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом – ПРРЕЕ). 
Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. 
Відповідно до п. 2 ПКЕЕН побутовий споживач – фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником. 
Відповідач згідно з п. 42 ПКЕЕН як побутовий споживач електричної енергії зокрема зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. 
Згідно з абз. 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Згідно з п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. 
Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ постачання електричної енергії – продаж електричної енергії споживачу здійснюється відповідно до умов договору. Договір про постачання електричної енергії споживачу – домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.
Частиною 1 статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетики та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 
Договір про користування електричною енергією в порядку ч. 1 ст. 633 ЦК України є публічним договором, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.
Відповідно до Статуту ПАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є АТ «Запоріжжяобленерго», що розміщено на офіційному сайті позивача, в редакції28.07.2016 року та 23.04.2018 року, чинній на час виникнення правовідносин між сторонами, постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами визначено основними видами діяльності Товариства. Предметом діяльності Товариства є, зокрема, постачання електричної енергії.
Згідно з наданим позивачем Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань відносно АТ «Запоріжжяобленерго», 29.05.2019 року відбулася державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зокрема, зміна видів діяльності Товариства.
Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. 
Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 
Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. 
Відповідно до показань приладу обліку, за період з 07.03.2018 року по 01.01.2019 рік, Відповідачем по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було спожито 986 кВт. год. вартістю 988 грн. 02 коп.; з них сплачено 222 грн. 74 коп.; борг за спожиту електричну енергію на теперішній час складає 765 грн. 28 коп., що підтверджується детальним станом розрахунків за спожиту електроенергію, наданим позивачем.
Доводи відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження належними доказами в ході розгляду даної справи. 
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, на які посилається відповідач в обгрунтування заперечень проти позову, не стосуються предмету доказування у даній справі, оскільки випливають із правовідносин позивача з іншою юридичною особою, яка не є стороною у даній справі. Даних про відсутність заборгованості перед позивачем за період з 07.03.2018 по 01.01.2019 по особовому рахунку № НОМЕР_1 відповідачем не надано. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано та не надано даних щодо погашення заборгованості.
Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові.
Частиною 4 статті 319 ЦК України передбачено що власність зобов`язує.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
В силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за спожиту електричну енергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 765,28 гривень. 
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 662,40 гривень, які підтверджені платіжною інструкцією № 520 від 22.01.2026 року.
Керуючись ст.ст. 76-82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд – 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ЄДРПОУ 00130926) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 07.03.2018 по 01.01.2019 у розмірі 765 гривень 28 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 гривні 40 копійок, а всього стягнути 3 427 (три тисячі чотириста двадцять сім) гривень 68 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційноїскарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 08 червня 2026 року. 

Суддя В.В. Калюжна