КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2026 року  № 320/57952/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ГОТОВИХ СНІДАНКІВ "АЕРО ЗЕТ" (адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, оф. 402; ЄДРПОУ 38899585) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110; ЄДРПОУ 34967393), третя особа: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (адреса м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд 1 поверх, кімната 35. ЄДРПОУ 22630473) про визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ГОТОВИХ СНІДАНКІВ "АЕРО ЗЕТ" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, в якій позивач просить:
-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Полісмака Олександра Олександровича про відкриття виконавчого провадження № 79570127 від 14 листопада 2025 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 року ухвалено повернути без розгляду позивачу заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 року ухвалено залишити без руху позовну заяву.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 ухвалено відкрити провадження у справі.
Правова позиція сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві протиправно відкрито виконавче провадження №79570127 на підставі наказу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.10.2025 №70/211-юр, який, на думку позивача, не відповідає вимогам закону та не міг бути прийнятий до виконання. Позивач зазначає, що рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення АМКУ від 23.07.2025 №70/153-р/к ним не отримувалося, у зв`язку з чим двомісячний строк для добровільної сплати штрафу не розпочався, а наказ про примусове виконання рішення був виданий передчасно. Також позивач вказує, що у наказі помилково зазначено про набрання рішенням АМКУ законної сили 23.07.2025, тому державний виконавець, на переконання позивача, був зобов`язаний повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, а не відкривати виконавче провадження. 
15.01.2026 представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подав клопотання, у якому просив долучити до матеріалів справи №320/57952/25 копії матеріалів виконавчого провадження № 79570127.
Щодо позиції Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України проти задоволення позову заперечує та зазначає, що на виконання рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к головою відділення видано наказ від 28.10.2025 №70/211-юр про примусове виконання рішення, який відповідно до частини дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є виконавчим документом. Відповідач вказує, що зазначений наказ був пред`явлений до виконання у встановленому законом порядку та в межах строку його пред`явлення до виконання, а тому у державного виконавця були відсутні передбачені Законом України «Про виконавче провадження» підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Також відповідач зазначає, що рішення АМКУ було направлено позивачу за його місцезнаходженням, а після повернення поштового відправлення опубліковано в офіційному друкованому виданні, у зв`язку з чим вважає його належним чином доведеним до відома позивача. Відтак відповідач вважає оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження законною та просить у задоволенні позову відмовити.
10.02.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ГОТОВИХ СНІДАНКІВ "АЕРО ЗЕТ" скерував до суду відповідь на відзив, яка є по суті відповіддю на пояснення третьої особи, у якій підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що наказ Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.10.2025 №70/211-юр був пред`явлений до примусового виконання з пропуском спеціального тримісячного строку, встановленого частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» для виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган. Позивач вказував, що, виходячи з доводів самого Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про набрання рішенням адміністративної колегії чинності з дня його прийняття, перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався 24.07.2025 та закінчився 24.10.2025, тоді як наказ про примусове виконання рішення був направлений до органу державної виконавчої служби лише 28.10.2025. У зв`язку з цим позивач вважає, що державний виконавець відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» був зобов`язаний повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження №79570127 від 14.11.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо позиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.
У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання відповідачем 06.01.2026 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у його електронний кабінет. 
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.
Адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 23.07.2025 №70/153-р/к у справі №3/01-121-21, яким, зокрема, визнано вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «АЕРО ЗЕТ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладено штраф у загальному розмірі 136 000,00 грн.
Згідно із супровідним листом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70-02/3-3368 копію рішення адміністративної колегії від 23.07.2025 №70/153-р/к направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «АЕРО ЗЕТ».
Також матеріали справи містять копію повідомлення про вручення поштового відправлення та документи, на які посилається Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України як на підтвердження повернення поштового відправлення без вручення адресату.
Судом встановлено, що в газеті «Урядовий кур`єр» від 16.08.2025 опубліковано інформацію щодо прийнятого адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення від 23.07.2025 №70/153-р/к.
Головою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 28.10.2025 видано наказ №70/211-юр про примусове виконання рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к. У вказаному наказі зазначено про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «АЕРО ЗЕТ» штрафу в сумі 136 000,00 грн до доходу державного бюджету України. Також у наказі зазначено, що він дійсний до пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після його видання, а саме до 29.01.2026.
28.10.2025 Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві із заявою №70-02/юр-1355 про примусове виконання наказу №70/211-юр від 28.10.2025.
Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 14.11.2025 відкрито виконавче провадження №79570127 з примусового виконання наказу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/211-юр від 28.10.2025.
14.11.2025 головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження.
Постановою головного державного виконавця від 19.11.2025 у виконавчому провадженні №79570127 накладено арешт на кошти боржника.
Не погоджуючись із постановою головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №79570127 від 14.11.2025, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, застосовує такі норми законодавства.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Спірні правовідносини у даній справі регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту сьомого частини першої ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів.
Згідно із частиною дев`ятою ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом. Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, суд зазначає, що наказ Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/211-юр від 28.10.2025 про примусове виконання рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к, на підставі якого головним державним виконавцем винесено оскаржувану у цій справі постанову про відкриття виконавчого провадження №79570127 від 14.11.2025, є виконавчим документом у розумінні частини дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та підлягає примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Частиною восьмою ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що у разі якщо протягом строку, встановленого абз. 1 ч. 3 цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.
Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Відповідно до пункту п`ятого частини першої ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлені вимоги до виконавчого документа, у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Згідно із пункту шостого частини четвертої ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.
Як встановив суд, у наказі Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/211-юр від 28.10.2025 зазначено про примусове виконання рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к, яким на Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «АЕРО ЗЕТ» накладено штраф у загальному розмірі 136 000,00 грн.
У свою чергу, резолютивна частина рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к містить висновки щодо вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «АЕРО ЗЕТ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення на нього штрафу у загальному розмірі 136 000,00 грн.
Отже, наказ Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/211-юр від 28.10.2025 видано на виконання рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к та відтворює його резолютивну частину в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «АЕРО ЗЕТ» штрафу, накладеного зазначеним рішенням.
Відповідно до частин першої - третьої ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені ст. 36 та 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.
Рішення, розпорядження Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, передбачені ч. 1 цієї статті, оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Згідно із частиною четвертою ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з ч. 1 ст. 48 цього Закону, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; за результатами перевірки відповідно до ч. 5 ст. 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до ч. 3 ст. 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 3 ст. 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.
Станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №79570127 від 14.11.2025 матеріали справи не містять відомостей про скасування, визнання недійсним або зупинення виконання рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к чи виданого на його виконання наказу №70/211-юр від 28.10.2025.
Згідно із заявою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.10.2025 №70-02/юр-1355 про примусове виконання рішення, наказ №70/211-юр від 28.10.2025 був направлений на виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві.
Таким чином, станом на момент відкриття виконавчого провадження №79570127 наказ Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/211-юр від 28.10.2025, який відповідно до частини дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є виконавчим документом, був чинним та пред`явленим до виконання, що стало підставою для винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому матеріали справи не містять доказів скасування, визнання недійсним чи зупинення дії рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к або виданого на його виконання наказу №70/211-юр від 28.10.2025 на момент прийняття оскаржуваної постанови.
Окремо, суд звертає увагу, що частиною другою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.
Доводи позивача про пропуск Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі невиконання рішення органу Антимонопольного комітету України у встановлений законом строк голова територіального відділення видає наказ про примусове виконання такого рішення, при цьому саме наказ є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.
Отже, як було встановлено, виконавчим документом у спірних правовідносинах є не рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення АМКУ від 23.07.2025 №70/153-р/к, а наказ голови Східного міжобласного територіального відділення АМКУ від 28.10.2025 №70/211-юр про примусове виконання рішення.
Зі змісту наказу №70/211-юр від 28.10.2025 вбачається, що він є чинним для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після його видачі, а саме до 29.01.2026.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що зазначений наказ разом із заявою про примусове виконання був направлений до органу державної виконавчої служби 28.10.2025, тобто в день його видачі.
Таким чином, на момент пред`явлення наказу до виконання строк його пред`явлення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», не сплив.
Посилання позивача на те, що тримісячний строк необхідно обчислювати з 24.07.2025, тобто з наступного дня після прийняття рішення адміністративної колегії від 23.07.2025 №70/153-р/к, суд вважає помилковим, оскільки таке рішення саме по собі не є виконавчим документом у розумінні частини дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а тому дата його прийняття не може визначати початок перебігу строку пред`явлення до виконання наказу про примусове виконання, який був виданий лише 28.10.2025.
За таких обставин підстави вважати, що орган державної виконавчої служби був зобов`язаний повернути виконавчий документ без прийняття до виконання відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.
Судові палати у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-711цс15 висловили правову позицію, відповідно до якої державний виконавець зобов`язаний відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа після закінчення встановленого законом строку його пред`явлення. Верховний Суд України зазначив, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання визначається безпосередньо законом та не може бути змінений зазначенням іншого строку у виконавчому документі. Водночас підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у тій справі стало встановлення факту пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Отже, наведений висновок свідчить про те, що відкриття виконавчого провадження може бути визнано протиправним лише за умови доведення факту пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тоді як у справі ТОВ «ЗАВОД ГОТОВИХ СНІДАНКІВ "АЕРО ЗЕТ"» таких обставин не встановлено.
Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 17.03.2026 у справі №580/2152/24 висловив правову позицію щодо меж судового контролю за правомірністю постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Зокрема, Верховний Суд виходив із того, що під час вирішення спору щодо законності відкриття виконавчого провадження суд повинен перевіряти наявність у державного виконавця передбачених законом підстав для прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження, а також наявність чи відсутність обставин, які зумовлювали повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. При цьому предметом такого спору не є перевірка правомірності рішення чи акта, на підставі якого видано виконавчий документ.
Верховний Суд також наголосив, що за відсутності встановлених законом підстав для повернення виконавчого документа державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження.
Застосовуючи наведений підхід до спірних правовідносин, суд враховує, що на момент винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження державному виконавцю був поданий наказ Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/211-юр від 28.10.2025, який відповідно до частини дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є виконавчим документом. Доказів того, що вказаний наказ був скасований, визнаний недійсним, поданий із пропуском строку пред`явлення до виконання або не відповідав вимогам, встановленим до виконавчих документів, матеріали справи не містять.
Відтак доводи позивача фактично стосуються правомірності дій Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо прийняття рішення від 23.07.2025 №70/153-р/к та видачі наказу про його примусове виконання, однак самі по собі не свідчать про наявність обставин, які б унеможливлювали відкриття державним виконавцем виконавчого провадження. Водночас перевірка правомірності рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №70/153-р/к не входить до предмета доказування у цій справі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №79570127 від 14.11.2025 прийнята на підставі чинного виконавчого документа, у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для її скасування відсутні.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали позову, положення законодавства України та детально оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд вважає, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у його мотивувальній частині.
Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись статтями 2-3, 5-15, 72-77, 90, 122, 132, 139, 229, 242-246, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ГОТОВИХ СНІДАНКІВ "АЕРО ЗЕТ" (адреса: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, оф. 402; ЄДРПОУ 38899585) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110; ЄДРПОУ 34967393), третя особа: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (адреса м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд 1 поверх, кімната 35. ЄДРПОУ 22630473) про визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження – відмовити.
Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.