ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/8443/25      Головуючий суддя І інстанції Шевченко С.В.
Апеляційне провадження № 33/818/1077/24      Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року        м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря   - Вакули Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Індустріального районного суду м.Харкова від 26 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Індустріального районного суду м.Харкова від 26.02.2026  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою судді,  ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати його винним за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції захисник Білоус О.В.та його захисник Гардаушенко С.П. не з`явились, але вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.
При цьому, до початку апеляційного у цій справі до апеляційного суду надійшла письмова заява захисника Гардаушенка С.П., в якій він просив провадити 13.05.2026 апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту, оскільки вважає, що існують підстави для відводу судді Шабельнікова С.К. у розгляді цій справі, оскільки він приймав участь під час розгляду справи, в якій  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі  ОСОБА_1 та його захисника Гардаушенка С.П.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Харківського апеляційного суду від 17.03.2026, у цій справі №644/8443/25 (апеляційне провадження №33/818/1077/25) визначено склад суду: головуючий суддя Шабельніков С.К.
До початку апеляційного розгляду головуючий суддя Шабельніков С.К. заявив самовідвід, з наступних обставин. 
Як вбачається з постанови судді Індустріального районного суду м.Харкова від 26.02.2026 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що 04.09.2025 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Хюндай Акцент, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Роганської та бульвару Івана Каркача у м. Харкові став учасником ДТП за участі інших транспортних засобів. Після ДТП та до проведення медичного огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 вжив алкогольний напій (пиво) та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
В своїй апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній постанові у цій справі, ОСОБА_1 також посилається на наявність постанови судді Індустріального районного суду м.Харкова від 03.12.2025, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у справі №644/8438/25.
Згідно постанови судді Індустріального районного суду м.Харкова від 03.12.2025 у справі №644/8438/25, 04.09.2025 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючись транспортним засобом Хюндай, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Роганській у м. Харкові, виїхав на перехрестя з бульваром Івана Каркача на червоний сигнал світлофора. В результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора з бульвару Івана Каркача, після чого, продовжуючи рух, автомобіль Хюндай, номерний знак НОМЕР_1 , зіткнувся з автомобілем Фольксваген, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та з автомобілем Шкода, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби були пошкоджені, їх власникам була спричинена матеріальна шкода.
Отже, з вищезазначених постанов Індустріального районного суду м.Харкова від 26.02.2026 у цій справі за ч.4 ст.130 КУпАП (справа №644/8443/25) та Індустріального районного суду м.Харкова від 03.12.2025 за ст.124 КУпАП у справі №644/8438/25 вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, фактичні обставини яких пов`язані між собою. 
При цьому, постанова судді Індустріального районного суду м.Харкова від 03.12.2025 стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП була предметом перевірки в апеляційному порядку (справа №644/8438/25, апеляційне провадження №33/818/749/26).
Постановою судді Харківського апеляційного суду Шабельнікова С.К. від 27.03.2026 апеляційна скарга  ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова судді Індустріального районного суду м.Харкова від 03.12.2025 у справі №644/8438/25 – без змін.
Водночас, як вбачається з мотивувальної частини постанови Харківського апеляційного суду від 27.03.2026 стосовно  ОСОБА_1 у справі №644/8438/25 (головуючий суддя Шабельніков С.К.), судом апеляційної інстанції була надана оцінка доводам ОСОБА_1 , які також є предметом цього апеляційного розгляду, а саме щодо законності дій працівників поліції, які складали адміністративний матеріал за протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443738 від 04.09.2025 за ч.4 ст.130 КУпАП та серії ЕПР1 № 443701 від 04.09.2025 за ст.124 КУпАП.
Про зазначені обставини також вказує в своїй письмовій заяві від 13.05.2026 захисник Гардаушенко С.П., висловлюючи свою недовіру суду у цьому складі у зв`язку з тим, що постановою судді Харківського апеляційного суду Шабельнікова С.К. від 27.03.2026 було залишено без змін постанову судді Індустріального районного суду м.Харкова від 03.12.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Враховуючи, що сторона захисту до початку апеляційного розгляду справи, тобто до початку дослідження доказів у цій справі та надання сторонами своїх пояснень, вже висловлює недовіру судді, апеляційний суд керується практикою Європейського суду з прав людини та «Бангалорськими принципами поведінки суддів», оскільки у будь-якого стороннього спостерігача може виникнути сумнів щодо неупередженості судді.
Зокрема, у справі «Ветшайн проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Поряд з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, п. 30) зазначено, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної прави, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.
У той же час, відповідно до «Бангалорських принципів поведінки суддів», об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки в змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть коли не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до п.3 Європейського статуту судді, «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».
Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лауко проти Словаччини", будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.
Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).
Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України, «Мироненко проти України», «Фельдман проти України», характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.
Відповідні принци практики Європейського суду з прав людини щодо вимоги про безсторонність, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, наведені в рішенні у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, п.п. 51-57, від 20.09.2016.
Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.
У Конституції України закріплені основні засади судочинства, а Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, суд повинен бути справедливим та неупередженим.
Зазначені принципі також закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.
За таких обставин, суддя Шабельніков С.К. дійшов висновку про необхідність заявити самовідвід, оскільки ухвалене ним рішення від 27.03.2026 у справі №644/8438/25, яким фактично  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, є пов`язаним із справою про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП (справа №644/8443/25). 
Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що обставини обох подій за участі  ОСОБА_1 відбувались у той же день та час. А тому, у будь-якого стороннього спостерігача вочевидь може виникнути сумнів у неупередженості судді Шабельніков С.К. у розгляді цієї справи, оскільки він вже надавав оцінку доводам сторони захисту у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (справа №644/8438/25), яка безпосередньо пов`язана з фактичними обставинами у цій справі. 
Отже, з метою недопущення будь-яких сумнівів у сторін цієї справи чи будь-якого стороннього спостерігача у неупередженості головуючого судді Шабельнікова С.К., який приймав участь як головуючий суддя у справі №644/8438/25, яка безпосередньо стосується цієї справи, а також в об`єктивності рішень за його участі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення вищезазначеної заяви про самовідвід, що обумовлює передачу матеріалів справи № 644/8443/25 (апеляційне провадження №33/818/1077/26) керівнику апарату Харківського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
Керуючись ст.ст.7, 294 КУпАП, п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів»,- 

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Шабельнікова С.К. про самовідвід задовольнити.
Матеріали справи № 644/8443/25 (апеляційне провадження №33/818/1077/26) передати керівнику апарату Харківського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілувідповідно до вимог «Положення про автоматизовану систему документообігу суду».
Постанова оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков