ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 	м. Харків	Справа № 922/971/26 	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Трофімова І.В.

розглянувши заяву представника позивача про винесення додаткового рішення у справі 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбіз" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11) 	
до 	Приватного підприємства "Престиж Буд Сервіс" (61166, м. Харків, вул. Серпова, 4, к. 711) 	
про 	стягнення 489'993,33 грн 	

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройбіз" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Престиж Буд Сервіс", в якому просило суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 168'468,75 грн, пеню у розмірі 211'944,80 грн, 3% річних у розмірі 22'940,96 грн та інфляційні втрати у розмірі 86'638,82 грн, у зв`язку з неналежним виконанням договору оренди №14/08 від 14.08.2023.
06.05.2026 судом було прийнято рішення у справі, яким вирішено позов задовольнити частково; стягнуто з Приватного підприємства "Престиж Буд Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбіз" основний борг у розмірі 168'468,75 грн, пеню у розмірі 84'777,92 грн, 3% річних у розмірі 22'940,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 86'638,82 грн та судовий збір у сумі 4869,11 грн.
06.05.2026 до суду надійшла заява представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу та докази в підтвердження понесення таких витрат.
08.05.2026 представник відповідача надав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№4238), оскільки вважає, що заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності та співмірності їхнього розміру.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд установив, що заява представника позивача про стягнення судових витрат подана до суду 06.05.2026. Відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України, вказана заява подана до суду з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду.
За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки в рішенні Господарського суду Харківської області від 06.05.2026 у справі № 922/971/26 не було здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд вважає за необхідне вирішити заяву представника позивача.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи те, що в даному випадку вирішується лише питання про судові витрати, суд не вбачає за необхідне викликати сторони в судове засідання для прийняття додаткового рішення по справі. У зв`язку з цим додаткове рішення ухвалюється без виклику сторін.
При ухваленні додаткового рішення суд виходить з наступного.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі статтею 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За приписами ч.1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц, де зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката в сумі 9000 грн позивач надав суду:
- договір про надання правничої допомоги №0103С2026 від 25.11.2025;
- копію рахунку СФ-0000012 від 30.04.2026 на суму 9000 грн;
- копію платіжної інструкції №2.55916709.1 на суму 9000 грн.
Відповідно до п. 4.1. Договору про надання правничої допомоги №№0103С2026 від 25.11.2025 Гонорар Виконавця складає: 
- за складання позовної заяви - 5000,00 грн;
- за складання документів (пояснень, заяв про подання документів, позовних заяв, клопотань, апеляційних і касаційних скарг, відповідей на позов тощо) 1800,00 грн. за одну годину витраченого на складання документу часу. В час на складання документів також включаєтеся час вивчення матеріалів наданих Клієнтом;
- за ознайомлення з матеріалами судової справи - 1000,00 грн;
- за кожне призначене судове засідання - 2000,00 грн;
- за подання адвокатських запитів - 2000,00 за кожний запит.
Сплата гонорару здійснюється на підставі рахунків які видає Виконавець Клієнту в рамках даного Договору (п. 4.2. Договору про надання правничої допомоги №№0103С2026 від 25.11.2025).
Таким чином, вказаним договором передбачений фіксований розмір ставок гонорару адвоката в залежності від виду наданої правової допомоги. 
Фактичне отримання позивачем послуг адвоката в сумі 9000 підтверджується рахунком № Ф-0000012 від 30.04.2026 на суму 9000 грн, який містить інформацію про обсяг наданих послуг, а також їх вартості.
З вказаного рахунку вбачається, що адвокатом були надані такі послуги:
- складання та подання позову - 5000 грн;
- участь представника в 2 судових засіданнях - 4000 грн.
Отже, факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн підтверджується матеріалами справи.
У своїх запереченнях, відповідач заперечує проти стягнення гонорару в сумі 9000 грн, оскільки вважає, що заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності та співмірності їхнього розміру. 
Суд частково погоджується з твердженнями позивача та враховує, що спірні правовідносини не є складними, практика щодо розгляду цієї категорії спорів є сталою, а тому підготовка до розгляду скарги у суді першої інстанцій не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи адвоката.
Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, а також заперечення відповідача, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 7000 грн (4000 грн + 1500 грн + 1500 грн).
Суд зазначає, що сама лише незгода учасника спору із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.
Відтак, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
Керуючись ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про винесення додаткового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/971/26.
Стягнути з Приватного підприємства "Престиж Буд Сервіс" (61166, м. Харків, вул. Серпова, 4, к. 711; код ЄДРПОУ 39674290) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбіз" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11; код ЄДРПОУ 38160450) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції. 

Суддя 	 	І.В. Трофімов