Справа № 758/8892/26
3/758/3294/26
Категорія 289
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року суддя Подільського районного суду міста Києва Лещенко О.В., за участю прокурора Польщенко Ю.Є., захисника адвоката Щербака А.М., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване та місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРИЯ», відповідно до пункту «ґ» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2017 року №1700-VII в порушення вимог пунктів 2, 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2017 року №1700-VII, 26.03.2025 року о 11:37 подав завідомо недостовірні відомості у виправлені щорічній декларації за 2024 рік, які відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, а саме на суму 1 876 662,30 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-6 КУпАП;
Захисником адвокатом подані клопотання про передання справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-6 КУпАП для розгляду по суті до Оболонського районного суду м. Києва, тобто за місцем скоєння вказаного адміністративного правопорушення. На обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що місцем вчинення корупційного правопорушення за ч.4 ст.172-6 КУпАП є Оболонський район м. Києва, оскільки інкриміновані ОСОБА_1 дії вчинялись останнім (заповнювалась та подавалась декларація) за місцем його проживання та реєстрації тобто у квартирі АДРЕСА_2 .
Крім того, захисником адвокатом подано клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. На обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак фактичні шлюбні відносини були припинені на початку 2023 року, спільне проживання та сімейний побут були відсутні. Офіційне розірвання шлюбу відбулося 10.02.2026 року. У лютому 2023 року ОСОБА_2 повідомила клієнта про намір придбати квартиру та попросила надати нотаріальну згоду, оскільки шлюб юридично ще існував. Клієнт надав таку згоду виключно формально, оскільки: не мав інформації про вартість квартири; не надавав коштів на її придбання; квартира була придбана за особисті кошти ОСОБА_2 ; через конфліктні стосунки та фактичне припинення сімейних відносин вона уникала будь-якого спілкування, що унеможливлювало отримання будь-яких відомостей про її активи, доходи чи місце проживання. Лише 09.01.2026 року, під час нотаріального поділу майна, клієнту вперше стало відомо, що квартира має АДРЕСА_3 . Таким чином, на момент подання декларації за 2024 рік клієнт об`єктивно не володів інформацією, необхідною для її відображення. Після того, як у січні 2026 року клієнт отримав достовірні дані про квартиру, він негайно задекларував її у декларації за 2025 рік. Це свідчить про відсутність наміру приховати інформацію; виправлення неточностей одразу після отримання відомостей; дотримання принципу добросовісності, закріпленого у ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Зауважує, що твердження НАЗК, що пояснення декларанта щодо відображення достовірних відомостей у декларації за 2025 рік, (дата подання 16.01.2026) не можуть бути враховані оскільки такі відомості були ним відображені вже під час проведення повної перевірки, є неспроможними оскільки ОСОБА_1 стало відомо про проведення повної перевірки лише 02.02.2026, згідно листа №42-01/6097-26 від 02.02.2026.
У судовому засіданні захисник адвокат просив задовольнити його клопотання.
ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника. 
Прокурор у судовому засіданні підтримала викладені у протоколі обставини та надала відповідний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, із посиланням на відповідні норми Закону. Просила клопотання захисника про закриття провадження залишити без задоволення. 
Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що наказом КНП «ПСИХІАТРИЯ» від 13.12.2024 року №317 «внесення змін до наказу №307 від 03.12.2024 року «Про створення експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРИЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» внесено зміни до переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, відповідно до якого лікаря-психіатра ОСОБА_1 включено до відповідного переліку. 
Відповідно до «ґ» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2017 року №1700-VII голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону.
Відповідно до п.15 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Отже, ОСОБА_1 , будучи членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРИЯ», є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією. 
Вказані обставини щодо обов`язку подання ОСОБА_1 декларації не заперечуються стороною захисту. 
Вирішуючи про підсудність даної справи Подільському районному суду міста Києва, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 276 КУпАП за загальним правилом, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. 
Відповідно до висновку Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті цього питання необхідно розуміти, що використане словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
При цьому, відповідно до змісту ст. 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.
З технічної точки зору виконати технічні дії з заповнення електронної форми декларації особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування та накласти на неї електронний цифровий підпис суб`єкта декларування можливо у будь-якому місці за наявності доступу до мережі Інтернет.
Разом з тим, відповідно до усталеної судової практики, зокрема, викладеної в постанові Київського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року у справі №356/78/22 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а подання декларації є службовим обов`язком відповідних посадових осіб, тому місцем вчинення правопорушення слід визнавати місце виконання ними своїх службових повноважень.
Системний аналіз норм ст. 256, 276 КУпАП та норм ст. 45, 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» вказує на те, що місце вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визначається виключно з наявністю у особи, яка притягається до відповідальності, обов`язку щодо подання одного з виду декларацій, визначеної в ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що безпосередньо пов`язано з місцем роботи, служби або виконання інших повноважень суб`єкта декларування.
Так, з урахуванням положень ст. 45 та 51-2 Закону України «Про запобігання корупції», місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП слід визначати за місцем розташування відповідного державного органу або органу місцевого самоврядування де працює (працював) суб`єкт декларування, оскільки обов`язок декларування та, відповідно, порушення особою цього обов`язку безпосередньо пов`язано з роботою саме в цьому державному органі або органі місцевого самоврядування.
Так, наказом КНП «ПСИХІАТРИЯ» від 13.12.2024 року №317 «внесення змін до наказу №307 від 03.12.2024 року «Про створення експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРИЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» внесено зміни до переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, відповідно до якого лікаря-психіатра ОСОБА_1 включено до відповідного переліку. 
Комунальне некомерційне підприємство «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРИЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103, тобто місцем вчинення правопорушення є Подільський район міста Києва та, відповідно, справа підсудна Подільському районному суду міста Києва. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 28.05.2026 року № 667, в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією;
- обґрунтованим висновком щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією;
- довідкою №204/26 щодо проведення перевірки та встановлення недотримання вимог заповнення декларації;
- копією договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2023 року, в якому покупцем виступає дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . У п.11 якого зазначено, що цей договір укладається за згодою чоловіка покупця ОСОБА_1 , що підтверджується заявою, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом за реєстровим №566;
- копією відповіді приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В., яка повідомила, що у неї знаходиться оригінал заяви на згоду ОСОБА_1 своїй дружині ОСОБА_3 на придбання у спільну сумісну власність подружжя квартири АДРЕСА_3 , справжність підпису засвічено 10.02.2023 року реєстровим №566; 
- копією заяви ОСОБА_1 про надання згоди своїй дружині ОСОБА_3 на придбання у спільну сумісну власність подружжя квартири АДРЕСА_3 ;
- копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 за договором про поділ спільного майна виданого 09.01.2026 року;
- копією декларації ОСОБА_1 , поданої 18.03.2025 року;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»;
- копією довідки про перебування ОСОБА_1 на відповідних посадах;
- копією наказу від 11.08.2025 року №877к про переведення ОСОБА_1 завідувача №9, з 12.08.2025 року на основну посаду лікаря-психіатра у відділення №9;
- копією наказу від 13.12.2024 року № 317 про внесення змін до переліку лікарів;
- копією додатку №1 до посадової інструкції;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній зазначив, що він із ОСОБА_2 фактично не проживає та не перебуває у шлюбних відносинах з початку 2023 року. Зазначив, що остання спонукала надати згоду на покупку квартири, зазначивши, що не буде претендувати на іншу їх спільну квартиру. При цьому він не був обізнаний щодо вартості квартири. Розділ 12 не заповнив, оскільки вважав, що його не треба заповнювати через суму меншу ніж 50 прожиткових мінімумів доходів громадян;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка зазначила, що шлюбні відносини із ОСОБА_1 не підтримувала, тому після надання ним згоди на купівлю квартири бачила декілька разів, коли переїздила, у зв`язку із тим, що він не надавав гроші на купівлю квартири. Її вартість вона не повідомила. 
Протокол № 667 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП, складений 28 травня 2026 року уповноваженою особою - оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управляння стратегічних розслідувань Національної поліції України старшим лейтенантом ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст. 254, 255, 256 КУпАП та узгоджується з Положенням про Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
Твердження сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення через необізнаність ОСОБА_1 щодо вартості квартири не заслуговують на увагу, оскільки судовим розглядом доведено та не заперечується стороною захисту, що ОСОБА_1 мав обов`язк на подання декларації. Під час подання декларації, при заповненні кожного розділу містяться роз`яснення щодо правил заповнення декларації. Разом з цим, достовірно знаючи, що його дружина купила квартиру, надавши на це згоду, не вказав відповідні дані у розділі 3 декларації «Об`єкти нерухомості». Факт не заповнення розділу 12 «Грошові активи» не заперечує ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що в даному випадку відсутність фактичних шлюбних відносин не нівелює обов`язку зазначення усього спільного майна подружжя при поданні декларації. Більш того, надаючи згоду на придбання квартири ОСОБА_1 , зазначив, що вказана квартира є спільною сумісною власністю. 
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч.1 ст. 3 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про запобігання корупції" за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.
За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, вчинення адміністративного правопорушення вперше, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП України, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом встановлено щире розкаяння винного.
Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню винуватості ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.40-1, 172-6, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, призначити стягнення, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі не сплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: О.В. Лещенко