Справа №487/438/26
Провадження №2-о/487/56/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого – судді Кузьменка В.В., присяжних: Полінкевич Ю.В., Лозенко В.Д., за участю секретаря судового засідання – Спицької Н.Р., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , військова частина НОМЕР_1 про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 про оголошення особи померлою.
В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_7 є батьком заявника, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у військовослужбовців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з яких вбачається що з 29.04.2024 військовослужбовці 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , якими підтверджено зникнення безвісти серед інших солдата ОСОБА_10 06.06.2024 після артилерійського обстрілу під час бойового чергування. В ході службового розслідування встановлено, що 06.06.2024 солдат ОСОБА_10 знаходився на позиціях біля населеного пункту Синьківка Купянського району Харківської області, де виконував бойове завдання. Під час ворожого артилерійського обстрілу та штурмових дій противника ОСОБА_10 зник безвісти. У зв`язку з постійними обстрілами солдата ОСОБА_10 знайти не вдалося. Визнання батька померлим необхідне заявнику для оформлення спадкових справ.
Ухвалою суду від 22.01.2026 року заяву залишено без руху.
06.02.2026 року до суду від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 11.02.2026 року відкрито провадження у справі.
02.03.2026 року до суду від представника ОСОБА_4 надійшли пояснення по справі, в яких зазначає, що відсутні безумовні докази на підтвердження обставин, що надаються заявником, що унеможливлює оголошення особи померлою. Крім того, оскільки активні бойові дії а районі ймовірного зникнення ОСОБА_10 (с. Синьківка) не завершені, шестимісячний строк передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України не розпочався. Також родиною зниклого ОСОБА_10 ведуться заходи для його пошуків. Передчасне оголошення особи померлою може мати істотно негативні правові та фактичні наслідки. В задоволені заяви просить відмовити.
07.03.2026 року від представника заінтересованої особи Обуховської Р.В. надійшли пояснення по справі, в яких зазначає, що відсутні підстави для оголошення брата ОСОБА_10 померлим. Оскільки є ймовірність того, що він живий та перебувє в полоні в країні агресора. Крім того, заінтересованою особою не зазначається батько зниклого безвісти ОСОБА_11 . В задоволені заяви просить відмовити.
Заявник та представник заявника в судовому засіданні просили задовольнити заяву.
ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволені заяви.
ОСОБА_3 в судовому засідання просила відмовити у задоволені заяви.
Заслухавши сторони, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.
Судом встановлено, що 30.06.2025 за №8018 ІНФОРМАЦІЯ_1 було сповіщено ОСОБА_4 про те, що її син рядовий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 06.06.2024 в районі н.п. Синьківка Купянського району Харкіської області, будучи вірним присязі Українському народу, мужньо виконуючи військовий обовязок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, під час виконання бойових завдань внаслідок безпосередніх зіткнень з ворогом під час бою.
Згідно Акту службового розслідування по факту безвісти зниклих військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_12 , солдата ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_13 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйон військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_14 №23/ОКП/ДСК від 28.05.2024 солдат ОСОБА_10 , водій 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебував в складі 9 механізованої роти, що перебувала в обороні поблизу населеного пункту н.п. Синьківка Купянського району Харківської області, 06.06.2024 зник зі зв`язку.
За фактом зникнення безвісти військовослужбовців комендиром НОМЕР_2 механізованого батальйону військової чатсини НОМЕР_1 майором ОСОБА_15 було подано рапорт №11911 від 06.06.2024, з якого вбачається, що 09.00 06.06.2024 поблизу н.п. Синьківка Купянського району Харківської області під час виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №235/оки/дск від 28.05.2024 внаслідок мінометного обстрілу спостережного пункту під умовною назою “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” був втрачений звязок серед інших з водієм солдатом ОСОБА_10 .
Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у військовослужбовців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з яких вбачається що з 29.04.2024 військовослужбовці 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , якими підтверджено зникнення безвісти серед інших солдата ОСОБА_10 06.06.2024 після артилерійського обстрілу під час бойового чергування.
В ході службового розслідування встановлено, що 06.06.2024 солдат ОСОБА_10 знаходився на позиціях біля населеного пункту Синьківка Купянського району Харківської області, де виконував бойове завдання. Під час ворожого артилерійського обстрілу та штурмових дій противника ОСОБА_10 зник безвісти. У зв`язку з постійними обстрілами солдата ОСОБА_10 знайти не вдалося.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесений до єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин на території бойових дій (під час воєнних дій), що підтверджується витягом з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 2025080-572-1 від 05.08.2025 року.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
У відповідності до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За приписами частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20, від 07.11. 2023 у справі № 607/159/23.
У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанову Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12. 2024 №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24):
«97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
99. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
100. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності».
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, село Синьківка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області внесено до переліку територій, де ведуться бойові дії, з дати виникнення бойових дій 01.07.2023, при цьому дата припинення можливості бойових дій відсутня (тобто з моменту зникнення безвісти (06.06.2024) ОСОБА_10 та на момент розгляду справи бойові дії на цій території продовжуються).
В даному конкретному випадку, на переконання суду, не можливо відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною й зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
За таких обставин, заява ОСОБА_1 про оголошення свого батька померлим, залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , військова частина НОМЕР_1 про оголошення особи померлою відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, 

Суддя В.В.Кузьменко

Присяжні Полінкевич Ю.В.

Лозенко В.Д.