Справа № 766/3860/26
н/п 3/766/1609/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року м.Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

20.03.2026 року о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 в с. Посад-Покровське по а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 179 км., керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).
За вказане правопорушення, передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 20.03.2026 року о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 в с. Посад-Покровське по а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 179 км., керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, не маючи права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.
Також, 20.03.2026 року о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 в с. Посад-Покровське по а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 179 км., керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, постанова Миколаївського районного управління юстиції державної виконавчої служби № 53637313 від 27.09.2018 року, чим порушив ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».
За вказане правопорушення, передбачена відповідальність за ч.3 ст. 126 КУпАП.
У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцем його проживання, опублікуванням оголошень на офіційному сайті судової влади, направленням смс повідомлень на номер телефону згідно заявки від 20.03.2026 року.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
Протоколи про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 про що свідчить його підпис, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.
З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.
Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.
Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:
за ч. 2 ст. 130 КУпАП: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619794 від 20.03.2026 року, в якому викладені дата та час, місце та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, згідно якого останній з протоколом згоден; - довідкою про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та за останнім транспортних засобів не зареєстровано; - довідкою про те, що останнього 04.11.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; - розпискою; - копією протоколу серії ЕПР1 № 619283 від 20.03.2026 року згідно якого 20.03.2026 року о 14 годині 45 хвилин в с. Посад-Покровське по а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 179 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, не маючи права керування транспортними засобами; - копією протоколу серії ААБ № 246155 від 20.03.2026 року; - відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських.
за ч. 5 ст. 126 КУпАП:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619823 від 20.03.2026 року, в якому викладені дата та час, місце та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, згідно якого останній з протоколом згоден; - довідкою про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та за останнім транспортних засобів не зареєстровано; - довідкою про те, що ОСОБА_1 13.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, на підтвердження чого надано постанову серії ББА № 195718 від 13.09.2025 року; - довідку про те, що 03.12.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; - відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських.
за ч. 3 ст. 126 КУпАП:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 246155 від 20.03.2026 року, в якому викладені дата та час, місце та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, згідно якого останній з протоколом згоден; - довідкою про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та за останнім транспортних засобів не зареєстровано; - постановою державного виконавця від 27.09.2018 року ВП № 53637313; - відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських.
Вище вказані докази повністю узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для постановлення рішення у справі.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за:
- ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
- ч. 5 ст.126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою яка не має права керування транспортними засобами.
- ч. 3 ст. 126 КУпАП, як керування особою транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.
Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства. 
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції). За наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Пунктом 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.
Оскільки ж відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначене правопорушення вважається закінченим з моменту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, а тому у працівників поліції виникли законні підстави для складання матеріалів про адміністративну відповідальність з моменту фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку, встановленому законом, незалежно від причин надання водієм такої відмови.
Враховуючи зміст пункту 2.5 Правил дорожнього руху, необхідно вважати що водій, стосовно якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, саме зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку.
Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство кваліфікує як окреме правопорушення з правовими наслідками, як для перебування його у стані сп`яніння.
Таке належить вважати цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і, як наслідок, уникати юридичної відповідальності.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
У відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до п.2.1.а. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Постановою старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 27.09.2018 року ВП № 53637313 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 480/2254/16-ц виданого 17.03.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
ОСОБА_1 свідомо ігнорував Правила дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.
Порушень прав ОСОБА_1 визначених ст. 268 КУпАП при складанні протоколів судом не встановлено. 
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин інкримінованих адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП, ставити під сумнів, які підстав немає.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП підлягають об`єднанню.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, врахувавши характер вчинених правопорушень, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання винного, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч. 3 ст. 126, ч.5 ст.126 КУпАП із застосуванням положень ч. 2 ст.36 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке становить ч. 5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Суд вважає, що таке стягнення відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Вирішуючи питання в частині оплатного вилучення транспортного засобу, приходжу до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Оскільки ж санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає можливість оплатного вилучення лише транспортного засобу, який перебуває у власності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що у свою чергу кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 29 КУпАП, до ОСОБА_1 який не є власником транспортного засобу, відповідне стягнення застосоване не може бути.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33-34, 36, 40-1,130,126, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали № 766/3860/26, № 766/3861/26, № 766/3857/26, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності ч.2 ст. 130, ч. 3 ст. 126, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Присвоїти адміністративним матеріалам № 766/3860/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130,ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП та у відповідності до ч. 2 ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
(Рахунок отримувача:UA578999980313090149000021001,Одержувач ГУК у м. Херсон обл. /Херсон обл./21081300,Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37959517,Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету:21081300).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,Код отримувача(код за ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП),Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          Ю.М.Єпішин