ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/174/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Тимошенка О.М. 
секретар судового засідання: Бура Д.А.
за участю представників сторін:
від позивача: Дмитрук К.Г. 
від відповідача: Касянчук В.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Ружинської селищної ради 
до Фізичної особи-підприємця Чорної Віри Юріївни 
про стягнення 46 333,50 та розірвання договору поставки .

Зміст позовних вимог та заперечень.
Позивачем пред`явлено позов про розірвання Договору №75 від 20.06.25, який укладений між Ружинською селищною радою та фізичною особою-підприємцем Чорною Вірою Юріївною; про стягнення 23264,50 грн. пені за прострочення поставки товару, 19550,00 грн. штрафу за відмову від виконання зобов`язань по вказаному договору, 3519,00 грн. інфляційних.
У письмових поясненнях ФОП Чорна Віра Юріївна позов не визнала. Заперечення грунтуються на тому, що Договір №75 від 20.06.25 припинив свою дію 31.12.2025, тому безпідставною є вимога про його розірвання; матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від виконання зобов`язань, тому нарахування штрафу на підставі п.7.3 Договору є безпідставним; оскільки відповідач не має грошової заборгованості перед позивачем вимога про стягнення пені та інфляційних є безпідставними. 

Рух справи
13.02.2026 до суду надійшла вказана позовна заява.
Ухвалою від 23.02.26 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з допущеними недоліками в її оформленні та надано строк для їх усунення.
Ухвалою від 27.02.2026 суд відкрив провадження у справі №906/174/26 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 23.03.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 20.04.26.
У судовому засіданні 20.04.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні просив оголисити перерву для надання письмових пояснень.
22.04.26 до суду надійшли письмові пояснення від ФОП Чорної Віри Юріївни (а.с.50). 
У судовому засіданні 22.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав його проголошення до 30.04.2026.

Встановлені судом обставини.
20 червня 2025 року між Ружинською селищною радою (замовник/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Чорною Вірою Юріївною (постачальник/відповідач) укладено Договір №75, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - Деревина дров`яна 1 групи (дуб,граб,ясен), неколоті, ТУУ-00994207-005, по цінах , в кількості, асортименті, що вказані в Специфікації (код ДК 021:2015"03410000-7-Деревина") (а.с.11).
Загальна вартість Договору становить 391000,00грн. (п.3.1 Договору).
За п.5.2 договору, строк поставки товару до 01.10.2025 року.
Договір діяв до 31.12.25 (п.10.1 договору).
Сторони оформили Специфікацію, за умовами якої відповідач зобов`язався поставити 230 куб.м. деревини по ціні 1700 грн. на загальну суму 391000,00грн.
02.10.2025 позивач оформив претензію №02-32/25/1007, яка містить вимогу до відповідача виконати покладені на себе зобов`язання по поставці товару, однак доказів про її направлення відповідачу до суду не надано (а.с.13).
Оскільки договір діяв до 31.12.25, відповідач не виконав свої зобов`язання по поставці товару у строк до 01.10.25, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відповідач заперечуючи проти позову підтвердив факт невиконання ним зобов`язань за договором.

Висновки суду та норми права.
За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Щодо вимоги про розірвання Договору №75 від 20.06.25, який укладений між Ружинською селищною радою та фізичною особою-підприємцем Чорною Вірою Юріївною.
Оскільки станом на день подачі позову до суду (05.02.26) Договір №75 від 20.06.25 припинив свою дію (31.12.25), вимога про його розірвання є безпідставною,тому не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені, штрафу та інфляційних.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За непоставку товару, позивач на підставі п.7.2 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача, за період з 02.10.25 по 10.12.25, становить 23264,50 грн. (а.с.7).
Згідно п.7.2 договору, у разі затримки поставки товару, постачальник сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.
За відмову поставити товар, позивач на підставі п.7.3 договору просить стягнути з відповідача штраф, що згідно розрахунку позивача, що становить 19550,00 грн. (а.с.8).
Згідно п.7.3 договору, за односторонню необгрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 5% від ціни товару, вказаної у Специфікації. 
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Заперечуючи проти стягнення пені відповідач зазначив, що немає грошового боргу перед позивачем , тому нарахування пені є безпідставним.
Суд зазначає, що п.7.2 договору передбачає нарахування неустойки (пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару (391000грн.) за кожний день затримки, а не за невиконання грошового зобов`язання. Відповідач не заперечив, що товар не був поставлений, тобто свої зобов`язання за договором відповідач не виконав у повному обсязі.
Суд, перевіривши розрахунки пені за допомогою "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" системи Ліга, встановив, що розмір пені за вказаний позивачем період становить 23245,75 грн. та підлягає стягненню.
Заперечуючи проти стягнення штрафу відповідач зазначив, що доказів відмови від поставки товару не надано, тому нарахування штрафу є безпідставним.
Пункт 6.3.3 Договору, передбачає, що у разі неможливості виконати зобов`язання, постачальник зобов`язаний повідомити замовника у строк, не пізніше ніж за 48 год.
Суд зазначає, що доказів такого повідомлення не надано, зобов`язання по поставці товару відповідачем не виконано, тому відповідач безпідставно відмовився від виконання узятих на себе зобов`язань по договору.
Суд, перевіривши розрахунок штрафу, вважає його правильним, тому вимога про стягнення штрафу підлягає задоволенню в заявленому розмірі.
Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Позов в частині стягнення 3519,00грн. інфляційних задоволенню не підлягає, оскільки обов`язок по сплаті інфляційних виникає у боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, однак за умовами договору у відповідача виникло зобов`язання поставити товар, а не сплатити гроші.
За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 42795,75грн., з яких: 23245,75 грн. пені, 19550,00грн. штрафу. Вимоги в частині розірвання договору, стягнення 18,75грн. пені та 3519,00грн. інфляційних не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.
Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 129,236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чорної Віри Юріївни ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) на користь Ружинської селищної ради (13601, Житомирська область , Бердичівський район, селище Ружин, вул.Незалежності,2 ; код 04344707) - 23245,75 грн. пені, 19550,00грн. штрафу, 2796,80 грн. судового збору.
3.Відмовити в задоволенні позову в частині вимог про розірвання Договору №75 від 20.06.25, який укладений між Ружинською селищною радою та фізичною особою-підприємцем Чорною Вірою Юріївною; про стягнення 18,75грн. пені та 3519,00грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.04.26 

Суддя Тимошенко О. М. 

Віддрукувати: 
1- в справу
- позивачу до ЕК
2- відповідачу рек. з повідом.