Березівський районний суд Одеської області 

29.06.2026
Справа № 494/932/26
Провадження № 2/494/749/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Авдєєвої С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/932/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.04.2026 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.
Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями, повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.
Ухвалою суду від 11.05.2026 року відкрито провадження по справі, призначено до судового розгляду та витребувано докази по справі.
Позов мотивовано тим, що 28.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №45749111, згідно умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі 4000.00 грн. строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0.3 % в день на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10.50% від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту, нараховуються 4% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. 25.02.2026 року між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №25/02/26, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги, в тому числі за договором кредиту №45749111 від 28.10.2025 року. Відповідно до реєстру прав вимог від 25.02.2026 року до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 12600.00 грн., з яких: 4000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 180.00 грн - сума заборгованості за відсотками; 420.00 грн. – сума заборгованості за комісією; 8000.00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Усупереч умовам договору відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив відповідного платежу для погашення заборгованості, у зв`язку з чим і подано даний позов про стягнення вище зазначеної заборгованості та судових витрат по справі.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 02.08.2026 року.
У судове засідання 29.06.2026 року представник позивача не з`явився, однак 18.05.2026 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.68).
Відповідач відзив або заперечення на позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду не надав, в судове засідання 29.06.2026 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, так на його адресу направлялась судова повістка про виклик до суду, однак конверт повернувся з відповідною відміткою (а.с.71), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та ігнорування виклику до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. 
В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №45749111, згідно умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі 4000.00 грн. строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0.3 % в день на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10.50% від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту, нараховуються 4% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування (а.с.17-23).

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договором позики, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору позики.
Матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
25.02.2026 року між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №25/02/26, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги, в тому числі за договором кредиту №45749111 від 28.10.2025 року (а.с.30-33).
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови договору і не повернув суму кредиту, а також не виконав інші грошові зобов`язання, передбачені кредитним договором. У подальшому право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
Таким чином, утворилася заборгованість у розмірі 12600.00 грн. 

Заборгованість складається з наступного: 
-4000.00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-180.00 грн. – сума заборгованості за відсотками;
-420.0 грн. – сума заборгованості за комісією;
-8000.00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою;
-0 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Факт наявності заборгованості підтверджуються договором кредиту від 28.10.2025 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.14-15).
Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, відповідачем суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. відповідно до частини задоволених вимог. 
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Водночас, за змістом ч. 4 ст.137ЦПК, України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня2020 року у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня2014 року).
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правничої допомоги (а.с.38-40); акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.41); витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги (а.с.43); ордер на надання правничої допомоги (а.с.47).
Разом з тим, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 4500.00 грн. не є співмірним, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений на виконання відповідних робіт, оскільки дана справа розглянута судом у порядку спрощеного провадження, а тому суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту– задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (адреса: вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь, 08205, ЄДРПОУ 43311346, банківські реквізити: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) заборгованість за Договором позики №45749111 від 28.10.2025 року у розмірі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, з яких:.
-4000.00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-180.00 грн. – сума заборгованості за процентами;
-420.00 грн. – сума заборгованості за комісією;
-8000.00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою;
-0.00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (адреса: вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь, 08205, ЄДРПОУ 43311346, банківські реквізити: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
В іншій частині вимог позовної заяви – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (адреса: вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь, 08205, ЄДРПОУ 43311346).
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.А. Римар