Справа № 369/12886/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої – судді Губіш О.А.
секретаря – Окулянко У.Г. 
з участю:
представника позивача – адвоката Пустового Б. В. 
відповідача – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в особі представника - адвоката Пустового Богдана Вікторовича, до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Перша», про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , в особі представника – адвоката Пустового Б. В., звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 24.10.2024 о 11 год 35 хв в с. Мила Київської області на 26 км автомобільної дороги М06 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки DAF р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом Cardi реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час перестроювання праворуч не впевнився в безпечності, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Subaru Outback р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ СК «Перша» за полісом обов`язкового страхування №221775165 від 27.06.2024 року з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в розмірі 160 000 грн, з франшизою в розмірі 1500 грн. 
Згідно звіту про оцінку №0991-VVвід 27.10.2024 року встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ Subaru Outback державний номерний знак НОМЕР_3 , з врахуванням допусків, в межах яких відбулася оцінка, складає 286082, 47 грн, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,47.
Поряд з тим зазначив, що 13.03.2025 року позивач отримав від ПАТ «Страхова компанія Перша» страхове відшкодування в частині ліміту в розмірі 158 500,00 грн.
Така сума не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту. А тому, просив стягнути з відповідача непокриту страховим полісом № 221775165 майнову шкоду в розмірі 126082,47 грн, а також франшизу в розмірі 1500 грн, а всього 127 582,47 грн.
Поряд з тим, зазначив, що внаслідок ДТП, яка мала місце 24.10.2024р., позивачу було завдано і моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його власного майна - транспортного засобу Subaru Outback, державний номерний знак НОМЕР_3 , який він використовував в особистих цілях, задля своєї сім`ї, роботи, відпочинку. Позивач був вимушений відшукати власні кошти та займати їх у інших осіб для швидкого та якісного ремонту транспортного засобу. Відповідач не визнавав себе винним спотворюючи фактичні обставини справи, звинувачував позивача у настанні ДТП . Жодного разу не цікавився та не запропонував допомогу зі свого боку, щодо відшкодування завданої шкоди або усунення шкідливих наслідків внаслідок заподіяної шкоди, все це призвело до надмірної втрати позивачем часу та коштів, які залучалися ним на інші потреби, на збір документів, інформації щодо ДТП, проведення оцінки, пошуку та залучення до справи адвоката, що в свою чергу внесло суттєвий розлад в звичайний, повсякденний життєвий уклад. При цьому, не міг належним чином займатися роботою, приділяти достатньо уваги сім`ї, дітям та суспільству. З огляду на що завдану моральну шкоду оцінює у 30000 грн.
Крім того, поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 25500 грн.
А тому, просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 127 582,47 грн, моральну шкоду в розмірі 30 000 грн, а також понесені судові витрати 
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, з призначенням у такій підготовчого судового засідання. При цьому, запропоновано сторонам у визначені строки подати до суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь.
14 листопада 2025 року від представника третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Перша» Андрющенко І. В. через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких останній зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована ПрАТ СК «Перша» за полісом обов`язкового страхування № 221775165 від 27.06.20224 року, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в розмірі 160 000 грн, з франшизою в розмірі 1500 грн. 13 березня 2025 року позивач отримав від ПрАТ СК «Перша» страхове відшкодування в розмірі 158 500 грн., що просив суд врахувати при вирішені спору.
25 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_3 ( який в подальшому був замінений на належного відповідача ОСОБА_1 ) подав відзив на позов, згідно якого просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів. При цьому, вказав, що його не було запрошено для участі у проведенні огляду автомобіля, він не був присутній при складанні протоколу технічного огляду колісного транспортного засобу від 25 жовтня 2024 року. Тому, не погоджується із переліком тих деталей, які пошкоджені і потребують ремонту чи заміни. Також, зазначив, що у разі задоволення позову, позивач має повернути відповідачу усі пошкодженні деталі. 
Окрім того, заперечує щодо стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 30000 грн, оскільки поведінка відповідача не була протиправною відносно позивача, ДТП вчинено з необережності. Позивачем не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань. 
Також, заперечує щодо стягнення з нього судових витрат на правничу допомогу, оскільки в договорі про надання правової допомоги зазначено, що позивачем проведено оплату 15 500 грн, однак із вказаного договору вбачається, що правова допомога надавались у справі, що стосується відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля Subaru Outback д.н.з. НОМЕР_3 , проте в позовній зазначається, що шкоду спричинено автомобілю Subaru Outback д.н.з. НОМЕР_4 . 
З огляду на що просив в позові ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП відмовити. 
31 грудня 2025 року представником позивача ОСОБА_4 заявлено клопотання про витребування від Головного управління ДПС у Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області даних про перебування відповідача ОСОБА_3 станом на 24.10.2024 року у трудових відносинах.
01 січня 2026 року представником позивача ОСОБА_4 подано клопотання про витребування у ФОП ОСОБА_5 даних щодопередачі права власності, інше речове право, на підставі договору підряду, оренди тощо, щодо транспортного засобу марки DAF р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом Cardi р.н. НОМЕР_2 .
В ході підготовчого судового розгляду за клопотанням сторони позивача судом 06 лютого 2026 року прийнято рішення про заміну первісного відповідача ОСОБА_3 на належного – фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
23 лютого 2026 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, згідно якого у задоволенні такого просив відмовити. При цьому, зазначив, що він не є власником транспортного засобу, яким на момент ДТП керував ОСОБА_3 . Власником автомобіля вантажного сідлового тягача DAF XF460FT р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепа-цистерни Cardi р.н. НОМЕР_5 НОМЕР_2 є ОСОБА_5 . Відповідно до договору оренди №29/06/23-3 від 29.06.2023 року власник ОСОБА_5 передала вантажний автомобіль сідловий тягач DAF XF460FT р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерни Cardi р.н. НОМЕР_5 НОМЕР_2 йому у тимчасове користування.
ОСОБА_3 відповідно до наказу №2/2023 від 04.07.2023 року прийнятий на посаду водія до ФОП ОСОБА_1 . 
Також, заперечує щодо стягнення з нього 127 582, 47 грн майнової шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП, яка мала місце 24.10.2024 року у с. Мила Київської області. Згідно даних звіту про оцінку № 0991-УУ від 27.10.2024р. вбачається, що матеріальний збиток завдано транспортному засобу Subaru outback д.н.з. НОМЕР_4 . Згідно постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, слідує що внаслідок ДТП були завдано пошкодження автомобілю Subaru outback д.н.з. НОМЕР_3 . 
Крім того, ні його, ні водія ОСОБА_3 , ні власника автомобіля ОСОБА_5 не було запрошено для участі у проведенні огляду автомобіля. Ніхто із вказаних осіб не був присутній при складанні протоколу технічного огляду колісного транспортного засобу від 25 жовтня 2024 року, а тому, не погоджується із переліком тих деталей, які пошкоджені і потребують ремонту чи заміни, а відповідно і заперечує щодо стягнення відшкодування в розмірі 127 582, 47 грн. 
Поряд з тим, заперечує, і щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн, так як вважає такі не обґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди саме в зазначеній сумі. 
26 лютого 2026 року представником позивача ОСОБА_4 подано заяву про збільшення позовних вимог, так як згідно Звіту про оцінку №0991-W від 27.10.2024р. встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого ЕТ Subaru Outback д.н.з. НОМЕР_3 , з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, складає 286 082,47грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,47. При цьому, вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ 20% на заміні складові та матеріали складає 427 354,47грн.
Згідно Листа СОД ОСОБА_6 від 25.01.26 слідує, що вартість відновлювального ремонту КТЗ SUBARU OUTBACK реєстраційний номер НОМЕР_3 (без врахуванні ПДВ 20% на замінні складові та матеріали) складає: 370 182,06 грн. (триста сімдесят тисяч сто вісімдесят дві гривні шість копійок).
13.03.2025 року Позивач отримав від Третьої особи страхове відшкодування розмірі 158 500,00грн, тобто максимально можливе відшкодування за умов полісу (договору) страхування №221775165 від 27.06.2024р., з лімітом відповідальності з шкоду заподіяну майну потерпілого в розмірі 160 тис.грн., з франшизою в розмірі 1500грн. Таким чином, різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля без врахування ПДВ 20% та вартістю матеріального збитку складає (370182,06-158500) 211 682,06грн, які на підставі ст. 1172 ЦК України підлягають стягненню з Відповідача- ОСОБА_1 , як роботодавця ОСОБА_3 , який під час заподіяння шкоди виконував свої обов`язки перед роботодавцем.
19 березня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 подав відзив на заяву про збільшення позовних вимог, та вважає, що заявлені вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. Посилається на те, що позивач збільшив розмір майнової шкоди безпідставно, а саме в первісній позовній заяві позивач просив відшкодувати завдану шкоду в розмірі 127 582,47 грн, а в заяві подані про збільшення позовних вимог просить 211 682, 06 грн. При цьому, зазначає, що при проведенні ремонту автомобіля вартість відновлювального ремонту з врахування ПДВ складає 427 354, 47 грн, однак згідно листа СОД ОСОБА_7 від 25.01.2026 року вартість відновлювального ремонту без врахування ПДВ складає 370 182,06 грн. 
Крім того, відповідно до звіту про оцінку №0991-УУ від 27.10.2024 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ SUBARU OUTBACK реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 286 082,47 грн з врахуванням 20% ПДВ. Відповідач зазначає, що до уваги варто брати вартість матеріального збитку який згідно звіту становить 286 082,47 грн, а не вартість відновлювального ремонту. 
А тому вважає, що заява про збільшення розміру позовних вимог не підлягає задоволенню та є безпідставною. 
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті.
В судовому засідання представник позивача Пустовий Б. В. позовні вимоги, з підстав наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримав в повному обсязі та просив задоволити, враховуючи вимогу щодо збільшення розміру позовних вимог.
При цьому, додатково пояснив, що відповідно до Звіту про оцінку №0991-W від 27.10.2024р. встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого ЕТ Subaru Outback д.н.з. НОМЕР_3 , з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, складає 286 082,47грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,47. При цьому, вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ 20% на заміні складові та матеріали складає 427 354,47грн.
Згідно Листа СОД ОСОБА_6 від 25.01.26 слідує, що вартість відновлювального ремонту КТЗ SUBARU OUTBACK реєстраційний номер НОМЕР_3 (без врахуванні ПДВ 20% на замінні складові та матеріали) складає: 370 182,06 грн. (триста сімдесят тисяч сто вісімдесят дві гривні шість копійок). З огляду на що просив стягнути з відповідача 211682,06 грн. майнової шкоди, враховуючи суму страхової виплати, яку вже оплачено страховиком. 
Щодо завданого морального збитку зазначив, що позивач отримав моральну шкоду внаслідок неправомірної поведінки відповідача, що полягає, в душевних стражданнях позивача, оскільки у позивача відсутні кошти щоб відремонтувати транспортний засіб. Позивач є пенсіонером. Транспортний засіб було виведено з ладу, що призвело до незручностей – негативних змін у його житті. Відповідач в свою чергу не пропонував ні відшкодувати шкоду ні будь-якої допомоги. 
Щодо заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то зазначив, що розмір останніх стверджено наданими квитанціями про отримання коштів від позивача адвокату - такі кошти були отримані за весь період надання ним правової допомоги, починаючи від участі у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, що розглядалась Борщівським районним судом. В подальшому надавав правничу допомогу позивачу і при розгляді справи Тернопільским апеляційним судом. Тому, вважає, що понесені позивачем у зв`язку з цим витрати на правову допомогу підлягають стягненню у даній справі.
Відповідач ОСОБА_1 заяив, що позов визнає частково - щодо стягнення 127 582,47 грн. завданого матеріального збитку. Щодо стягнення моральної шкоди, вважає такі вимоги до нього безпідставними, так як ДТП сталася не з його вини. Витрати на правову допомогу також не знаходить підставними- адвокатом надано квитанції, ордери, які не стосуються даного провадження. Просив, суд врахувати і заперечення щодо позову, викладені ним у відзиві.
За таких обставин, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 
Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, зокрема, вбачається з постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 у справі №369/18187/24, 24.10.2024 о 11 год. 35 хв. в с. Мила, на 26 км дороги М06 в напрямку м. Житомира, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Даф», номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Cardi реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у крайній лівій смузі, при перелаштуванні праворуч, не впевнився в безпечності та здійснив зіткнення з транспортним засособом марки «Субару», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі. При ДТП, обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.  ОСОБА_3 не дотримався вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Також судом встановлено, що відповідно до Наказу №2/2023 від 04.07.2023 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу на посаду водія з 05.07.2023 року до ФОП ОСОБА_1 .
Крім того, власником автомобіля вантажного сідлового тягача DAF XF460FT, реєстраційний номерний зна НОМЕР_1 та напівпричепа-цистерни CARDI 39SSPB, реєстраціний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_5 . 
Відповідно до договору оренди №29/06/23-3 від 29.06.2023 року власник вантажного спеціалізованого напівпричепа-цистерни CARDI 39SSPB, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 передала відповідачу у тимчасове користування. 
З даних протоколу огляду транспортного засобу №0991-VV від 24.10.2024, складеного оцінювачем ОСОБА_8 , слідує, що виявлено слідуючі пошкодження транспортного засобу «Subaru Outbac, р.н. НОМЕР_3 », - пошкоджені: бампер передній (розрив пластику, поперечностей), накладка переднього бампера, права; крило переднє праве; накладка пер. Правого крила, фара права (розрив корпусу); направляюча пер. Бампера права (зламана); направляюча під правою фарою (розламана); двері передні праві деформовані з заломом металу; двері заднібризговичок задній лівий (пошкодж. струкутра); напрвляюча зад. Бампера ліва та права (зламані); боковина задня ліва дефомована із заломом метала; бампер задній (розбитий); ліве деформоване із пошкодж. МФП; ручка задня лінія дфверей; накладка задньої лівої боковини (поперечності структури); ліхтар заднього бампера правий; боковина задня права (деформована із заломом металу); кріплення зад. бампера праве нижнє (зламане); кріплення зад. бампера під правим ліхтарем (зламане); радар задній правий (розбитий); накладка задньої правої боковини (потертості структури); панель підлоги багажника права частина (деформована із заломом металу); панель задка (деформована в правій частині із заломом металу); кришка багажника деформована із заломом металу в правій частині на каркасу; усунення переходу підйому зад. частини КТЗ; арка зад. права зовнішня деформована; також пошкодження під №№20 та 23, 24, зазначені в такому нерозбірливим почерком. 
Відповідно до виконаного висновку ОСОБА_6 встановлено, що величина матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахування допусків в межах яких відбулась оцінка, (з врахування ПДВ 20%, на замінні складові та матеріали, складає 286 082, 47 грн. 
Поряд з тим, судом встановлено, що з Згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів добровільного страхування наземного транспорту від 01.07.2024 року, поліс №221775165, транспортний засіб «DAF», д.н. НОМЕР_1 є забезпеченим транспортним засобом, що застрахований в ПрАТ «СК «ПЕРША». Власником т/з є ОСОБА_5 . Дата початку дії договору – 01.07.2024, дата закінчення дії договору – 30.06.2025.
Як вбачається із пояснень ПрАТ «СК «ПЕРША» позивачу було відшкодовано шкоду в розмірі 158 500, 00 грн., що відповідає встановленому ліміту, що передбачено полісом обов`язкового страхування №2217751465 від 27.06.2024 року, даний факт позивачем не заперечувався. 
Поряд з тим встановлено, щовідповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів добровільного страхування наземного транспорту від 01.07.2024 року, поліс №221775165, встановлено ліміт страхової суми на одного потерпілого в розмірі 160000 грн, франшиза 1500 грн. 
Таким чином, різниця між сумою страхового відшкодування згідно Звіту №0991-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу та сплаченого позивачу страховиком відповідача, становить 127 582, 47 грн.
Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Пунктом 8 частини 2статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкодивідповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ятастатті 1187 ЦК,пункт 1 частини другоїстатті1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. 
Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.
Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) .
Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Звертаючись з позовом до суду до відповідача ОСОБА_1 та обґрунтовуючи розмір майнових збитків позивач ОСОБА_2 посилається на те, що страховим полісом №221775165 не відшкодована майнова шкода в розмірі 126 082,47 грн, а також франшиза в розмірі 1500 грн, а тому така підлягає стягненню з відповідача.
Підтвердженням розміру реально завданої шкоди є звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, таким чином, з врахуванням наведеного, позивач довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 127 582, 47 грн.
Розмір шкоди визначається за дійсною вартістю відновлювального ремонту, і якщо для його проведення необхідна заміна певних деталей, які відновити у інший спосіб неможливо чи недоцільно чи які не можуть бути відремонтовані, - то потерпілий має право і на відшкодування таких витрат (без урахування зносу окремих деталей), що в цілому відповідає принципу повного відшкодування і захисту прав власника пошкодженої речі. 
Суд виходить з того, що позивач має право на відшкодування завданої йому шкоди, яка полягає в пошкодженні майна (автомобіля). 
Таким чином, суд враховує дані згідно яких вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Subaru Outbac», державний реєстраційний номер К НОМЕР_6 , що належить позивачеві ОСОБА_2 , з врахуванням фізичного зносу та ВТВ, вартість матеріального збитку складає 286 082, 47 грн. 
А тому, стягненню з відповідача за завдану матеріальну шкоду підлягає сума у розмірі 127 582,47 грн.
Позовні вимоги позивача ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди, яка виразилась у душевних, моральних стражданнях та переживаннях, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля; в порушенні цивільних прав, нормального ритму життя через неможливість повноцінно користуватися своїм автомобілем, організацією проведення ремонтних робіт, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди, в розмірі 30000 грн. суд не знаходить такими, що підлягають задоволенню, оскільки належних та допустимих доказів щодо такої шкоди суду надано не було.
Відповідно до ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Статтею 1167 ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно п. 5 Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Зокрема, необхідно з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди.
Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем, не доведено факту завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди. Отже, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 гривень не підлягають задоволенню.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постановах від 12.03.2019 року в справі № 920/715/17, від 10.10.2018 року в справі №640/3837/17; від 04.07.2018 року в справі № 638/14260/16 у спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність є причиною, а моральна шкода, яка спричинена потерпілій особі - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.
Суд вважає доведеним позивачем, що внаслідок вчинення відповідачем ДТП він зазнав переживань та хвилювань з приводу пошкодження належного йому майна. Проте, позивач не наводить обставин того, як саме змінилося його життя, як пошкодження транспортного засобу вплинуло на його відносини з оточуючими, яких саме душевних страждань зазнав. А тому, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд враховує ці обставини та вважає, що у даному випадку розмір моральної шкоди становить 3000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 25 500 грн.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, за твердженням сторони позивача, складають 25 500,00 грн. На підтвердженя чого надано договір про надання правничої допомоги №024-10/24 від 24.10.2024 року; копію квитанції №133/24 від 18.11.2024; договір про надання правничої допомоги №017-03/25 від 17.03.2025 року; копію квитанції №036/25 від 20.03.2025; додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №024-10/24 від 16.12.2024 року; копію квитанції №126/24 від 14.01.2025; додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги №024-10/24 від 15.01.2025 року; копію квитанції №006/25 від 15.01.2025.
При цьому, суд враховує те, що з переліку наданих документів даної справи стосується лише договір про надання правничої допомоги №017-03/25 від 17.03.2025 року, копія квитанції №036/25 від 20.03.2025, відповідно до яких позивач сплатив адвокату 10000 грн. гонорару.
Інших даних, які б стосувалися переліку виконаних робіт, оплати таких за даним договором . в межах провадження у справі за вимогою щодо відшкодування збитку завданого ДТП, суду надано не було.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідач в користь позивача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК Україниу разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, за результатами розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1927 (однієї тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн. 90 коп.
На підставі наведеного, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд – 
в и р і ш и в:

Позов задоволити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 127 582 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 47 коп., та 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди. 

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1927 (однієї тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн. 90 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 ( десять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 . 

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Перша», місце знаходження м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ЄДРПОУ 31681672.

Головуюча: