Справа № 560/3233/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

25 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів про визнання протиправним та скасування пункту, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів , в якому просять визнати протиправним та скасувати пункт 9 рішення Міністерства Оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.12.2025 року № 693/975, про призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 сержанта військової частини НОМЕР_1 , внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 грн. 00 коп. у рівних частках кожному. Зобов`язати Міністерство Оборони України призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 сержанта військової частини НОМЕР_1 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15000000 грн. 00 коп. в рівних частинах та здійснити виплату одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.04.2022 ОСОБА_3 (загиблий чоловік позивачки) був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частин НОМЕР_1 . Маючи намір отримати одноразову грошову допомогу за загибель чоловіка, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького склад}, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" позивачка звернулась із відповідною заявою до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із змісту відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 та оскаржуваного рішення вбачається, що замість виплати в 15000 000 грн. 00 коп., позивачам призначено виплату в розмірі 2271000 грн. 00 коп. Своє рішення Відповідач мотивував тим, що ОСОБА_3 помер внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не від ворожого ураження.
Не погоджуючись із таким рішенням, оскільки ОСОБА_3 помер безпосередньо під час захисту Батьківщини, виконуючи бойове завдання, під час дії воєнного стану, а тому звернулись до суду з цим позовом.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів на адресу суду надійшов відзив в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що військовослужбовець ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.08.2024 серії НОМЕР_2 .
За даним фактом у військові частині НОМЕР_1 було проведено розслідування нещасного випадку та встановлено обставини смерті ОСОБА_3 .
Згідно пункту 3 акту розслідування нещасного випадку військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2024 встановлено , що 29 липня 2024 року під час виконання бойового завдання по бойовому чергування на позиції взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в районі АДРЕСА_1 у сержанта ОСОБА_3 відбулося погіршення самопочуття. О 10.30 год та о 10.50 зафіксовано факт зупинки дихання а в 11:40 медики констатували біологічну смерть.
27.07.2025 "11 Регіональною військово-лікарською комісією" встановлено та зафіксовано у протоколі №2025-0727-0814-5666-3, що захворювання сержанта ОСОБА_3 “Гостра коронарна смерть”, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
02.10.2024 позивачка звернулась із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 № 975, долучивши визначені неї копії документів.
15.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України відповідно до п. 13 Постанови КМУ №975 надано позитивний висновок щодо можливості виплати згідно поданих заяв одноразової грошової допомоги.
Позивачка звернулася через адвоката з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання інформації щодо призначення їй та її сину одноразової грошової допомоги.
29.12.2025 за вих. №10/1/15958 ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано відповідь, що згідно витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 693/975 від 18.12.2025 було призначено одноразову грошову допомогу дружині і сину в сумі 2271000 грн. у рівних частках кожному. Також у даній відповіді було зазначено, що випадок смерті сержанта ОСОБА_3 не підпадає під дію п.2 Постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським га їх сім`ям під час дії воєнного стану», так як смерть настала не внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), а внаслідок захворювання.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача щодо призначення допомоги згідно постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським га їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивачі звернулись до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Згідно зі статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", чинному на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Пунктом 3 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з пунктом 1 статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, зокрема, 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (пункт 6 статті 16-3 Закону №2011-XII).
Відповідно до пунктів 8, 9 статті 16-3 Закону №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
У пункті 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, тут і далі в редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_3 , (далі - Порядок №975), зазначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Підпунктом 1 пункту 4 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Таким чином, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України членам сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. У такому випадку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Як встановлено з матеріалами справи, що 29 липня 2024 року під час виконання бойового завдання по бойовому чергування на позиції взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в районі АДРЕСА_1 у сержанта ОСОБА_3 відбулося погіршення самопочуття. О 10.30 год та о 10.50 зафіксовано факт зупинки дихання а в 11:40 медики констатували біологічну смерть.
27.07.2025 «11 Регіональною військово-лікарською комісією» встановлено та зафіксовано у протоколі №2025-0727-0814-5666-3, що захворювання сержанта ОСОБА_3 “Гостра коронарна смерть”, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
02.10.2024 позивачі звернулись із заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 № 975, долучивши до неї копії необхідних документів.
При цьому, суд звертає увагу, що 15.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України відповідно до п. 13 Постанови КМУ №975 надано позитивний висновок щодо можливості виплати згідно поданих заяв одноразової грошової допомоги згідно Порядку №975.
Суд зазначає, що позивачі звертались до відповідача саме на підставі Порядку №975 для виплати одноразової грошової допомоги, при цьому в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували звернення позивачів для виплати одноразової грошової допомоги в порядку Постанови №168, а тому суд не вбачає протиправності рішення Міністерства Оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.12.2025 року № 693/975, про призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 сержанта військової частини НОМЕР_1 , внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 грн. 00 коп. у рівних частках кожному згідно Порядку №975, оскільки позивачі звернулись із відповідними заявами.
Для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 необхідним є подання заяви за формою, визначеною Додатком 1 до Порядку, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що оскільки позивачі звернулися із заявами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 та за формою, передбаченою Додатком 10 до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 і відповідачем було прийнято відповідне рішення, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.12.2025 року № 693/975, про призначення їм одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого, та при цьому матеріали справи не містять доказів звернення до відповідача із заявами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №168, а тому відповідачем прийнято правомірне рішення, яке в свою чергу не підлягає скасуванню.
Оскільки зазначене рішення прийнято в межах повноважень, у спосіб та на підставі документів, передбачених чинним законодавством України, а тому воно є правомірним та обґрунтованим, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Викладене свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів про визнання протиправним та скасування пункту, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачі:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Міністерство оборони України в особі Департаменту фінансів (просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168 , код ЄДРПОУ - 00034022) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук