ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/24904/25
Провадження № 22-ц/820/1034/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю: позивача, його представника та представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/24904/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Пасічником Сергієм Петровичем на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року у складі судді Мазурок О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», ОСОБА_2 про зобов`язання відновити газопостачання та не чинити перешкоди у користування природним газом.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Газорозподільні мережі України», ОСОБА_2 про зобов`язання відновити газопостачання та не чинити перешкоди у користування природним газом. При цьому просив зобов`язати ТзОВ «Газорозподільні мережі України», відновити постачання природного газу в нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди у використанні ним природного газу в будівлі АДРЕСА_1 .
18.02.2026 року ОСОБА_1 направив до суду заяву про залишення позову без розгляду.
Крім того, ТзОВ «Газорозподільні мережі України» направило до суду заяву про закриття провадження по справі, з посиланням на те, що відсутній спір по справі.
Також, представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Крижанівський Д.О. направив до суду заяву про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «Газорозподільні мережі України», ОСОБА_2 про зобов`язання відновити газопостачання та не чинити перешкоди у користування природним газом залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 000 грн витрат на правову допомогу.
ОСОБА_1 та його представник – адвокат Пасічник С.П. подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2026 року скасувати у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000 грн витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у стягненні таких витрат відмовити за безпідставністю.
Представник апелянта зазначає, що ОСОБА_1 є особою похилого віку і батьком відповідача ОСОБА_2 . Через вікові зміни на даний час позивач має слабкий слух, що перешкоджає вільно спілкуватися та чути співрозмовника. Спірні у справі правовідносини виникли у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 користується нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 , яке йому належить на праві спільної сумісної власності подружжя з нині покійною ОСОБА_3 . Договір на розподіл природного газу укладався співвласником ОСОБА_3 за згодою ОСОБА_1 . Умови договору передбачали газопостачання природнім газом одночасно обох будівель. Оскільки позивачу було припинено газопостачання у вказаній нежитловій будівлі, якою він користується, тому виникли підстави для подачі позову до суду. При цьому, посилався позивач, припинення газопостачання у вказаній нежитловій будівлі, якою він користується, відбулося внаслідок дій відповідача - ОСОБА_2 відтак заявлені позовні вимоги не були безпідставними і не свідчили про зловживання позивачем своїми правами, адже він намагався відновити своє порушене право. 
Також представник апелянта зазначає, що клопотання сторони позивача про відкладення розгляду справи № 686/24904/25 та оголошення перерви, подавалися з метою врегулювання спірних правовідносин, чого й вдалося досягти. Крім того, явка позивача до суду обов`язковою не визнавалась, заходи процесуального примусу до нього не застосовувались. Станом на час подання заяви про залишення позову без розгляду підготовче провадження не було закрито, розгляд справи по суті не розпочинався. Представник ТзОВ «Газорозподільні мережі України» подав заяву про закриття провадження у справі, в якій повідомив суд, що сторони вирішили спірне питання у позасудовому порядку, а саме газопостачання було відновлено позивачу 20.01.2026 року, у зв`язку із чим відсутній предмет спору. При цьому, вказує представник апелянта, що він особисто не зміг з`явитися у судове засідання 19.02.2026 у зв`язку з тривалим погіршенням стану здоров`я під час і після перебування з 28.01.2026 на стаціонарному лікуванні у відділенні гастроентерології КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради
Крім того, зазначає представник апелянта, що ОСОБА_2 не доведено і взагалі не зазначено, а судом не встановлено, що при зверненні до суду з цим позовом та під час його розгляду позивач вчиняв будь-які недобросовісні дії, що мало протиправну мету – ущемлення прав та інтересів відповідача ОСОБА_2 . Представником відповідача - адвокатом Крижанівським Д.О. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів, а саме доказів надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 . Проте, представник відповідача у клопотанні не послався, які саме дії позивача є необґрунтованими. Зазначене клопотання сформовано у підсистемі «Електронний суд» 18.02.2026 Представником позивача клопотання фактично отримано в підсистемі «Електронний суд» 19.02.2026, на що, без зволікань, було підготовлено та подано заперечення. При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, заперечення не були прийняті та враховані судом.
Також зазначає, що представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Крижанівський Д.О. входить до Адвокатського об`єднання «Ватрас і партнери», що підтверджується, зокрема, відзивом адвоката Крижанівського Р.А. на позовну заяву від 07.11.2025. При цьому, засновник Адвокатського об`єднання «Ватрас і партнери» народний депутат і адвокат Ватрас В.А. надавав правову допомогу позивачу ОСОБА_1 , про що було повідомлено суду. Наразі у позивача відсутня інформація щодо обізнаності адвоката Ватраса В.А., договір позивача про надання правової допомоги з яким не розірваний, щодо дій інших адвокатів Адвокатського об`єднання «Ватрас і партнери», які можуть порушувати права позивача, а також принципи конфіденційності та забезпечення адвокатської таємниці при здійсненні адвокатської діяльності. У цьому зв`язку, вбачаються ознаки конфлікту інтересів при наданні правничої допомоги адвокатами Адвокатського об`єднання «Ватрас і партнери», однак дані обставини суддею ОСОБА_4 неодноразово проігноровані.
Відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Крижанівський Д.О. подали відзив на апеляційну скаргу, вважають її безпідставною і також що не підлягає до задоволення. Фактично доводи апелянта зводяться до незгоди з ухваленням судом першої інстанції судового рішення. 
Представник відповідача вказує, що заявлені в позові вимоги ОСОБА_1 спрямовані виключно на доведення вимоги про відновлення газопостачання, при цьому позивач просив ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні газом. Однак за відсутності самого об`єкта користування природним газом, такі твердження позивача є нелогічними і така вимога є надуманою, про що зазначалося у відзиві на позов. При цьому, незважаючи на безпідставність заявлених позовних вимог ОСОБА_2 змушений був звертатися для надання правової правничої допомоги і у межах розгляду справи адвокатським об`єднанням було проведено комплекс процесуальних та підготовчих дій. Також представник відповідача зазначає, що розгляд справ був тривалим, п`ять судових засідань і коли позивач втратив інтерес до даної справи він подав заяву про залишення позову без розгляду. 
На обґрунтування та підтвердження понесених витрат ОСОБА_2 було надано всі необхідні докази, а саме Договір № 1-ФО/25 від 31.01.2025 року, додаткову угоду від 31.10.2025 року до Договору; акт від 17.02.2026 року приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги, копія рахунку на оплату та платіжну інструкцію. Крім того, в подано відзиві, було зазначено, що розмір заявлених до відшкодування витрат складає 15 000 грн. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Так судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до до ТзОВ «Газорозподільні мережі України», ОСОБА_2 про зобов`язання відновити газопостачання та не чинити перешкоди у користування природним газом. При цьому просив зобов`язати ТзОВ «Газорозподільні мережі України», відновити постачання природного газу в нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди у використанні ним природного газу в будівлі АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги до ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що йому на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3 , яка померла, належить вищевказане нерухоме майно, а відповідач ОСОБА_2 звернувся до ТзОВ «Газорозподільні мережі України» із заявою про укладення договору розподілу природного газу, подавши документи, що йому належить частина приміщення, а власник іншої частини не звертався, тому було припинено 04.06.2025 року газопостачання у зв`язку з відсутністю зареєстрованого споживача. 
Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі за даною позовною заявою.
На підставі ордеру на надання правничої допомоги таку допомогу в суді першої інстанції відповідачу ОСОБА_2 надавав адвокат Крижанівський Д.О. 
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Крижанівський Д.О. вказав, що позовні вимоги до його довірителя є надуманими, не підтверджуються жодними доказами, позов має штучний характер, а відтак дії позивачу підпадають під ознаки , визначені ч. 3 ст. 44 ЦПК України як зловживання позивачем своїми процесуальними правами і відповідач планує понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.
18 лютого 2026 року представник відповідача ОСОБА_2 подав суду заяву, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у даній с праві в сумі 15000 грн.
До заяви додав договір про надання відповідачу ОСОБА_2 правничої допомоги в даній справі № 1-ФО/25 від 31.10.2025 року, додаткову угоду до даного договору від 31.10.2025 року, за якою розмір оплати даної допомоги складає 15000 грн., Акт приймання-передачі наданих послуг за вищевказаним договором від 17.02.2026 року, платіжну інструкцію про оплату ОСОБА_2 послуг адвоката в сумі 15000 грн. 
В судовому засіданні 19 лютого 2026 року при розгляді справи позивач та його представник присутні не були.
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду за його заявою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з явкою до суду (частина третя статті 133 ЦПК України).
В силу частин першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Згідно зі ч. 5 статтею 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою – п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету – ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 листопада 2022 року (справа № 295/2963/21), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Як вбачається з матеріалів справи позов було подано 02 вересня 2025 року та ухвалою суду від 15 вересня 2025 року залишено без руху.
19 вересня 2025 року недоліки, вказані в ухвалі, позивачем було усунуто. 
Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року за позовом ОСОБА_1 , було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 11 листопада 2025 року.
11 листопада 2025 року розгляд справи було відкладено на 11 грудня 2025 року в зв`язку з неявкою позивача.
11 грудня 2025 року розгляд справи було відкладено для підготовки заяви про відвід головуючої по справі на 12 грудня 2025 року.
12 грудня 2025 року було вирішено заяву про відвід та відкладено розгляд справи для ознайомлення представника позивача з матеріалами справи на 24 грудня 2025 року.
24 грудня 2025 року розгляд справи було відкладено для отримання представником позивача відповідей на адвокатські запити на 14 січня 2026 року.
14 січня 2026 року розгляд справи було відкладено на 19 лютого 2026 року для мирного врегулювання спору.
18 лютого 2026 року ТзОВ «Газорозподільні мережі України» подало суду заяву про закриття провадження в справі, оскільки сторони вирішили питання постачання газу в добровільному порядку, у зв`язку з чим відсутній предмет спору.
В цей же день позивач подав суду заяву про залишення позову без розгляду і як пояснив представник позивача саме в зв`язку з відновленням постачання газу.
В своїй ухвалі, стягуючи витрати на правничу допомогу з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції послався на норми ч 1 ст. 44, ч. 9 ст. 141, ч.ч. 3, 5 ст. 142 ЦПК України, вказавши, що підставами для такого стягнення є те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотання представника позивача, позивачем направлено до суду заяву про залишення позову без розгляду, доказів, що відбулося мирне врегулювання спору ним не надавалось до суду, а вказане призвело до витрат відповідача на професійну правничу допомогу. 
Однак при цьому судом першої інстанції не наведено конкретних підстав та мотивів, що позивач діяв недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов, систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, мав на меті протиправну мету – ущемлення прав та інтересів відповідача, а дії позивача були умисні та чим це підтверджується.
Право позивача на звернення суду для захисту своїх прав та інтересів, якщо він їх вважає порушеними, передбачено Конституцією та законами України.
Факт спору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 підтверджуються постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2025 року у справі № 686/31805/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визначення права часткової власності на майно, яка на даний час розглядається в суді першої інстанції.
Однак суд першої інстанції цій обставині не дав належної правової оцінки та взагалі не зазначив в чому полягає необґрунтованість позову до відповідача ОСОБА_2 з врахуванням наявності спору між сторонами щодо нерухомого майна.
Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладався з поважних причин: ознайомлення з матеріалами справи, необхідності отримання відповідей на запити адвоката, підготовки заяви про відвід судді, для врегулювання спору мирним шляхом.
При цьому розгляд справи в підготовчому засіданні тривав не досить тривалий період часу з 06.10.2025 року по 19.02.2026 року.
Позивач залишив позов без розгляду фактично з підстав врегулювання спору щодо постачання газу, що підтверджується відповідно заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» від 18 лютого 2026 року.
За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про зловживання позивачем своїми процесуальними права, неправильність чи необґрунтованість дій з його сторони та відповідно відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції саме на підставі ч. 9 ст. 141 та ч.ч. 5, 6 ст 142 ЦПК України.
Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції саме на підставі ч. 9 ст. 141 та ч.ч. 5, 6 ст 142 ЦПК України, а тому вищевказана ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Крижанівського Д.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 15000 грн. відмовити.
При цьому апеляційний суд відхиляє клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали щодо порушенням Хмельницькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» вимог чинного законодавства, так як апеляційний суд переглядає ухвалу суду першої інстанції лише в частині стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача – фізичної особи ОСОБА_2 і будь-які дії юридичної особи ТзОВ «Газорозподільні мережі України» не є предметом апеляційного розгляді в даній цивільній справі.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Пасічником Сергієм Петровичем, задовольнити 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000 грн витрат на правову допомогу скасувати.
В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Крижанівського Дениса Олександровича про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 15000 грн відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2026 року.

Судді А.М. Костенко
Л.М. Грох О.І. Ярмолюк