707/891/26 
2/707/959/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Тептюка Є.П.
за участю секретаря Лисенко С.Г.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача адвоката Тютюнник В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, третя особа Слобідська сільська рада,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовною заявою, в якій просив встановити факт, що він – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу у АДРЕСА_1 з 2005 року до дати смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ОСОБА_1 проживала разом з померлою ОСОБА_3 однією родиною з 2005 року. Шлюб між ними офіційно не був зареєстрований. 
Відсутність реєстрації шлюбу не впливала на їх відносини, вони проживали за адресою АДРЕСА_1 , позивач там зареєстрований з 2019 року і проживає по даний час, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Усі важливі питання сім`ї вирішували спільно. ОСОБА_3 хворіла, він час її доглядав, коли вона померла, здійснив поховання. Враховуючи вищевикладене, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення у нього права на спадщину.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
25.03.2026 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Слобідської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Ухвалою суду від 11.03.2026 року витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Із отриманої копії вищевказаної спадкової справи, яка надійшла на адресу суду 21.04.2026 року вбачається, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_4 (відповідач у справі), яка звернулася із заявою про прийняття спадщини, інших осіб, які би претендували на спадщину за ОСОБА_3 , немає.
Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася в спосіб, передбачений ЦПК України, про причину неявки суд не повідомила, заяв та клопотань на адресу суду не надала. Відзив на позовну заяву не надійшов у зв`язку з чим, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, допитавши свідків, суд дійшов наступного висновку.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до витягу наданого виконавчим комітетом Слобідської сільської ради да довідки від 11.11.2025 року №573/02-23 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 в домоволодінні ОСОБА_3 , заначений як "цивільний чоловік".
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Слобідської сільської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у с.Червона Слобода, про що 07.08.2025 складено відповідний актовий запис №99.
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану смерть ОСОБА_3 07.08.2025 року була зареєстрована 02.09.2025 року за заявою ОСОБА_1 , якому була видана довідка для отримання допомоги на поховання.
Відповідно до свідоцтва про спадщину від 21.12.2011 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власницею житлового будинку у АДРЕСА_1 .
Допитані як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожна окремо пояснили суду, що вони проживають по сусідству з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 довгий період часу, впевнено стверджують , що близько 20 років, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у відносинах чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Вони спільно проживали, вели спільний бюджет, разом відпочивали та вели спільний побут, тобто всі ознаки притаманні сім`ї.
В сукупності всі надані суду докази у цій справі дають беззаперечне розуміння того, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою.
Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За змістом статті 74 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, можуть набувати майнових прав та обов`язків, якщо встановлено, що між ними фактично існували сімейні відносини.
Правова позиція щодо критеріїв встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу неодноразово сформульована Верховним Судом.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц зазначила, що при встановленні факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю суд має встановити сукупність обставин, які свідчать про спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, у якій зазначено, що усталені відносини, характерні для подружжя, є визначальною ознакою сім`ї незалежно від факту державної реєстрації шлюбу.
Крім того, Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факт проживання однією сім`єю належить до предмета доказування та встановлюється судом під час розгляду справи, якщо такий факт має юридичне значення для реалізації прав особи.
У постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі №694/1540/20, 25 грудня 2024 року у справі №501/4442/21 зазначено, що доказами фактичних сімейних відносин можуть бути документи, які підтверджують спільне проживання, спільні витрати, матеріальну підтримку, ведення спільного господарства та інші обставини, що свідчать про існування сімейних відносин.
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Із змісту позовної заяви вбачається, що встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки необхідно позивачу для захисту свого спадкового права. 
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
У постанові Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі №175/2319/22 зроблено висновок, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту смерті у певний час не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме виникнення у заявника права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а також права на спадкування за законом майна померлого спадкодавця, що є окремим предметом доказування.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Правила статті 3 СК України визначають те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.
Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання, свідчення свідків, спільні фото, переписка особистого характеру, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного.
Відповідно до статті 89 ЦПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а оцінка доказів здійснюється судом у їх сукупності.
Саме сукупність доказів, а не кожен доказ окремо, підтверджує існування фактичних сімейних відносин.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України, подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Аналізуючи подані до суду докази, як окремо кожен, так і в сукупності між собою, з урахуванням стандарту більшої переконливості суд дійшов висновку, що позивачем до суду надані належні, допустимі та достатні докази, які доводять факти, викладені в позові, на підтвердження вимог позивача.
Відтак, враховуючи, що встановлення даного факту має для позивача юридичне значення та позивач не може в інший спосіб реалізувати свої права, оскільки на даний час позбавлений можливості в позасудовому порядку встановити факт спільного проживання з дружиною, приймаючи до уваги, що позивач з померлою перебували не в зареєстрованому шлюбі, але фактично проживали однією сім`єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу, підтверджено належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 16, 18, 77, 81, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 282, 283, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, третя особа Слобідська сільська рада - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 2025 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:   Є.  П.  Тептюк