РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10.06.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/250/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Поп`юк Я. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, у якій
позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК",
відповідач – ІВАНО-ФРАНКІВСЬКА МІСЬКА РАДА ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ,
про зобов`язання вчинити дії щодо прийняття у комунальну власність відумерлої спадщини шляхом державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку та про звернення стягнення на відумерлу спадщину, що перейшла у власність територіальної громади,
за участю представників:
від позивача - Сахабутдінов В. Ю.,
від відповідача - Тарновська І. Я.,
ухвалив таке рішення.
1. Предмет позову.
1.1. Предметом позову є вимоги про:
- зобов`язати Івано-Франківську міську раду вчинити дії щодо прийняття у власність шляхом державної реєстрації права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;
- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що стягнута за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2013 року у справі № 344/7326/13-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", у сумі 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн 18 коп. заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 та витрати по оплаті судового збору по 1 147 грн з кожного звернути стягнення на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону, за ціною, визначеною при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
2.1. Форма судочинства.
Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.03.2026 суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
3. Зміст заяв по суті справи, пояснення учасників справи.
3.1. Позовна заява від 26.02.2026 (вх. № 1706/26).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2007 між ВАТ "Банк Універсальний" (правонаступником якого є АТ "Універсал Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02/887к. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитом було укладено договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_2 .
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області 12.11.2013 у справі № 344/7326/13-ц ухвалив рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590,18 грн. заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007; також вирішено питання про стягнення по 1 147 грн з кожного відповідача у рахунок відшкодування судових витрат.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.12.2024 у справі № 344/3164/24 спадщину, що відкрилася після смерті боржника, на 1/2 частини вказаної квартири визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради. 
Позивач вказує, що відповідач не вживає заходів щодо державної реєстрації права власності на відумерле майно та не задовольняє вимоги кредитора. Свою позицію обґрунтовує приписами ст. 11, 328, 334, 1231, 1277 ЦК України, ст. 1, 12, 23, 33 ЗУ "Про іпотеку", ст. 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".
3.2. Відзив на позовну заяву від 18.03.2026 (вх. № 5039/26).
Відповідач проти позову заперечує, вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. 
Щодо державної реєстрації права власності зазначає, що згідно зі ст. 328, 329 ЦК України та ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує державою вже набуте право. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути реалізоване, навіть якщо за фактичним власником право власності не зареєстровано у встановленому законом порядку. Крім того, законодавчо не закріплено часових меж щодо обов`язкової реєстрації такого права. З огляду на це позовна вимога про зобов`язання вчинити дії з державної реєстрації є неефективним способом захисту. 
Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вказує, що суд вже ухвалив рішення від 14.03.2013 у справі № 0907/12507/2012 про задоволення позову — звернув стягнення на цей самий предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відтак позивач обрав неефективний спосіб захисту, оскільки мав ініціювати заміну сторони у виконавчому провадженні, а не подавати новий позов. 
Щодо розміру заборгованості вважає, що позивач не довів заявлену до стягнення суму кредитної заборгованості у розмірі 72 391,64 дол. США. У межах виконавчого провадження № 58008889 щодо поручителя ОСОБА_3 відбулося часткове погашення боргу. Відповідно до акта та постанови від 04.06.2024 стягувачу (АТ "Універсал Банк") передано квартиру поручителя загальною вартістю 1 007 069 грн, що на день передачі становило 37 717,66 дол. США. Залишок нестягнутої суми становить 34 673,98 дол. США. Крім того, у 2019 – 2020 роках відбувалися додаткові стягнення грошових коштів за розпорядженнями приватного виконавця. Позивач не надав належних розрахунків чи довідок про частково стягнуті кошти, не виконав процесуальний обов`язок щодо доказування заявлених вимог згідно зі ст. 74 ГПК України.
3.3. Відповідь на відзив від 23.03.2026 (вх. № 5348/26).
Позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх безпідставними та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи це таким.
Щодо державної реєстрації права власності зазначає, що згідно зі ст. 124, 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання. Відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації, яка є обов`язковою. Відповідач прямо ухиляється від виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 16.12.2024 у справі № 344/3164/24 в частині державної реєстрації нерухомого майна (відумерлої спадщини) за собою. 
Спростовує доводи відповідача про можливість звернення стягнення на іпотечне майно шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні згідно зі ст. 442 ЦПК України. Виконавче провадження № 49124587 за первісним рішенням суду (справа № 0907/12507/2012) було закінчено ще 11.12.2015 у зв`язку зі смертю боржника на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження". Заміна боржника на спадкоємців є неможливою, оскільки такі відсутні, що встановлено преюдиційним судовим рішенням про визнання спадщини відумерлою. 
Щодо розміру заборгованості підтверджує факт часткового виконання судового рішення за рахунок майна поручителя ОСОБА_3 , квартиру якої було передано стягувачу на суму 1 007 069 грн (еквівалент 37 717,66 дол. США). Відповідно, залишок нестягнутої суми становить 34 673,98 дол. США, що відображено у довідці банку, доданій до позову. Водночас звертає увагу на те, що триває судовий розгляд у справі № 344/14152/22 щодо скасування постанови про передачу вказаного майна стягувачу. 
Щодо зарахування інших коштів пояснює, що зазначені у відзиві суми стягнень за розпорядженнями приватного виконавця у 2019 - 2020 роках (37 230,00 грн, 36 853,20 грн тощо) є залишками авансового платежу стягувача, з якого сплачувалися витрати виконавчого провадження. Ці платежі не стосуються погашення заборгованості за кредитним договором. 
4. Обставини справи, оцінка доказів.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.
4.1. Укладення кредитного договору та договору іпотеки. 
Відповідно до кредитного договору № 02/887к від 19.10.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Універсал Банк") та ОСОБА_1 , банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 70 000 дол. США з датою погашення кредиту 18.10.2026. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 19.10.2007 між ВАТ "Банк Універсальний" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки. Згідно з умовами цього договору в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, право власності було зареєстроване 19.10.2007. 
4.2. Судові рішення про стягнення заборгованості та звернення стягнення на іпотечне майно. 
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов`язань банк звертався за судовим захистом. 
У справі № 0907/12507/2012 суд ухвалив рішення від 14.03.2013 про часткове задоволення позову — звернув стягнення на предмет іпотеки (двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ) шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог банку в сумі 72 391,64 дол. США, що було еквівалентно 578 590,18 грн. 
Крім того, у справі № 344/7326/13-ц суд ухвалив рішення від 12.11.2013 про задоволення позову — стягнув у солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором № 02/887к у розмірі 72 391,64 дол. США та витрати на оплату судового збору по 1 147 грн з кожного. 
4.3. Визнання спадщини відумерлою та перехід права власності. 
Іпотекодавець та позичальник ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
АТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою. Суд ухвалив рішення від 16.12.2024 у справі № 344/3164/24 про задоволення позову — визнав спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передав вказану 1/2 частини квартири у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради. 
Івано-Франківський апеляційний суд ухвалив постанову від 05.03.2025 — залишив апеляційну скаргу міської ради без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 16.12.2024 без змін. 
У вказаних судових рішеннях встановлені такі обставини: 
- спадкоємці першої черги (чоловік та син спадкодавця) подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини; 
- вимоги кредитора (АТ "Універсал Банк") задоволені не були; 
- спірна квартира була придбана під час шлюбу та належала подружжю на праві спільної сумісної власності, тому відумерлою визнано саме 1/2 частини квартири, яка належала померлій ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
4.4. Досудове врегулювання спору.
Позивач звернувся до відповідача з листом від 10.11.2025, у якому запропонував виконати грошові зобов`язання боржниці, визначені у рішенні суду від 12.11.2013, або вжити заходи для державної реєстрації права власності на відумерлу спадщину з метою подальшого сприяння банку у захисті своїх прав. 
Згідно з листом від 08.12.2025 № 21/01-09/6710 відповідач відмовив у задоволенні цих вимог, вказавши, що спадкоємці боржника відповідають за його зобов`язаннями лише в межах вартості одержаного майна. 
Державну реєстрацію права власності на 1/2 частини вказаної квартири за територіальною громадою міська рада не вчинила. 
4.5. Щодо часткового погашення заборгованості.
Під час примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 12.11.2013 у справі № 344/7326/13-ц відбулося часткове погашення кредитної заборгованості за рахунок майна поручителя. У межах виконавчого провадження № 58008889 згідно з постановою та актом про передачу майна стягувачу від 04.06.2020 АТ "Універсал Банк" було передано квартиру поручителя ОСОБА_3 (за адресою: АДРЕСА_3 ) на загальну суму 1 007 069 грн, що на день передачі було еквівалентно 37 717,66 дол. США. 
Відповідно до довідки АТ "Універсал Банк" від 12.02.2026, з урахуванням вищевказаного часткового погашення, залишок заборгованості за кредитом становить 34 673,98 дол. США.
Розгляд справи № 344/7326/13-ц триває.
5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
5.1. Правова природа відумерлої спадщини та перехід обов`язків іпотекодавця.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно — за його місцезнаходженням. Аналогічний припис містить і ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".
Суд встановив, що згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.12.2024 у справі № 344/3164/24, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.03.2025, 1/2 частина спірної квартири визнана відумерлою спадщиною та передана у власність територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЗУ "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. 
Таким чином, Івано-Франківська міська рада, набувши право власності на відумерлу спадщину, автоматично набула статусу іпотекодавця за договором іпотеки від 19.10.2007. 
5.2. Щодо обов`язковості державної реєстрації права власності на відумерлу спадщину.
5.2.1. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст. 182 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В постанові ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 вказано, що за змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Подібний висновок викладений в постанові ВП ВС від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах КГС ВС від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, від 23.05.2019 у справі № 922/3707/17.
Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не перешкоджає зверненню стягнення на нього, якщо підстави набуття права власності є доведеними та підтвердженими..
Такі висновки щодо застосування норм права містяться в постановах КГС ВС від 21.02.2025 у справі № 909/1044/23 (п. 35 - 37) та від 26.06.2024 у справі № 903/133/23 (п. 5.6 - 5.11.).
5.2.2. В постанові КГС від 26.06.2024 у справі № 903/133/23 суд дійшов висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути реалізоване і у разі, якщо за фактичним власником право власності на це майно не зареєстровано у встановленому законом порядку (п. 5.16). У випадках, коли боржник є власником майна, фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку, не перешкоджає зверненню стягнення на таке майно і у виконавчому провадженні відповідно до ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" та ч. 10 ст. 336 ГПК України (постанова КГС ВС від 21.02.2025 у справі № 909/1044/23, п. 39 - 40).
Отже, правовий статус іпотекодавця виник у відповідача з моменту набрання чинності рішенням суду про визнання спадщини відумерлою та передання у власність територіальної громади вказаного майна. З цього моменту позивач як кредитор отримує право вимагати відновлення своїх порушених прав, пов`язаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки, незалежно від того, чи виконала міська рада свій обов`язок щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав.
Така позиція забезпечує можливість швидкого та ефективного задоволення вимог кредитора і відсутність необхідності ініціювати кілька судових процесів.
5.3. Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, так і від характеру його порушення (ст. 16 ЦК України).
ВП ВС неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВП ВС від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18). Також судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови ВП ВС від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).
Згідно з правовим висновком ВП ВС, викладеним у постанові від 03.12.2025 у справі № 902/388/18, п. 10.13– 10.15, вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки мають речову природу і розглядаються як actio in rem (позов до речі). Обтяження іпотекою є нерозривним саме з предметом обтяження, а не з особою іпотекодавця. Відповідно до п. 10.12 вказаної постанови, у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця законодавством установлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності.
Правонаступництво у правовідносинах з виконання судового рішення є похідним від матеріального. За наявності існуючого судового рішення про звернення стягнення на іпотечне майно, зміна власника обтяженого майна є підставою для правонаступництва — заміни боржника у виконавчому провадженні, а не для звернення з новим позовом до нового власника (п. 8.3.1, 10.7 та 10.8 цієї ж постанови ВП ВС).
Згідно з ч. 5 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими. 
Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Суд встановив, що згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.03.2013 у справі № 0907/12507/2012 позов АТ "Універсал Банк" було задоволено — звернуто стягнення на цей самий предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості. Це рішення набрало законної сили. Позивач обґрунтовує право на подання нового позову тим, що виконавче провадження № 49124587 щодо виконання вказаного судового рішення було закінчено у зв`язку зі смертю боржника. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника виключно за умови, якщо виконання обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 цього ж Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.
З огляду на викладене, майнові правовідносини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки допускають правонаступництво, тому смерть боржника є підставою для зупинення виконавчого провадження до моменту визначення правонаступників, а не для його закінчення. Навіть у разі винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження (належних доказів чого позивач суду не надав), така постанова не наділяє кредитора правом на звернення до суду з новим позовом щодо того ж предмета. Подання нового позову не є законним способом усунення недоліків чи помилок, допущених під час примусового виконання рішення. Належним способом захисту прав стягувача у такому випадку є оскарження відповідної постанови, відновлення виконавчого провадження та подальша заміна сторони.
Згідно зі ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження", враховуючи наявність чинного рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухваленого в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є звернення до суду, який видав виконавчий документ, або до виконавця із заявою про заміну вибулої сторони виконавчого провадження (боржника ОСОБА_1 ) на її правонаступника щодо спірного майна — Івано-Франківську міську раду.
Позивач не подав доказів вчинення вказаних дій до звернення з цим позовом і наявність перешкод у реалізації ним прав іпотекодержателя.
5.4. Згідно з усталеною практикою ВП ВС застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ефективний спосіб захисту має призводити до безпосереднього відновлення порушеного права. Оскільки суд встановив, що відсутність державної реєстрації права власності за відповідачем (територіальною громадою) не перешкоджає іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки, судове зобов`язання відповідача вчинити реєстраційні дії не є необхідним для реалізації майнових прав банку. Така вимога не забезпечує реального захисту прав позивача та не підлягає задоволенню як самостійний спосіб захисту.
Пред`явлення нового позову про звернення стягнення на предмет іпотеки до нового власника обтяженого майна (Івано-Франківської міської ради) за наявності чинного судового рішення про звернення стягнення на це ж майно, яке набрало законної сили, також є обранням неналежного та неефективного способу захисту. Позивач уже реалізував своє право на судовий захист у межах справи № 0907/12507/2012. Набуття територіальною громадою права власності на предмет іпотеки в порядку переходу відумерлої спадщини зумовлює матеріальне правонаступництво у спірних правовідносинах. Звернення з новим позовом за наявності рішення суду, що підлягає примусовому виконанню, нівелює сутність принципу правової визначеності (res judicata) та суперечить завданню господарського судочинства щодо ефективного захисту порушених прав. Обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.
5.5. Щодо розміру забезпеченого іпотекою зобов`язання. 
Суд не дає оцінку доводам відповідача стосовно часткового погашення кредитної заборгованості в межах виконавчого провадження за рахунок майна поручителя та недоведеності заявленої до стягнення суми, оскільки у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки суд відмовляє з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту порушеного права. Встановлення дійсного розміру невиконаного основного зобов`язання не впливає на вирішення цього спору.
6. Висновки суду.
6.1. З огляду на викладене в задоволенні позову належить відмовити. 
7. Судові витрати.
7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
7.2. При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 21 742,75 грн (що складається з 3 328 грн за одну вимогу немайнового характеру та 18 414,75 грн за одну вимогу майнового характеру), що підтверджується платіжною інструкцією № 9595/3 від 09.02.2026. 
Інших судових витрат не заявлено
7.3. При визначенні розміру судового збору, який підлягає розподілу за наслідками вирішення спору, суд виходить з того, що позивач з цим позовом звернувся через підсистему "Електронний суд". А отже, розмір судового збору мав визначатись з урахуванням коефіцієнту 0,8 (21 742,75 грн * 0,8 = 17 394,20 грн) (ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"). 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 17 394,20 грн покладається на позивача.
Водночас, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 4 348, 55 грн (21 742,75 грн - 17 394,20 грн).
Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04080, місто Київ, вул. Оленівська, будинок 23; ідентифікаційний код 21133352) до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (76608, місто Івано-Франківськ, вул. Грушевського, будинок 21; ідентифікаційний код 33644700) про зобов`язання вчинити дії щодо прийняття у комунальну власність відумерлої спадщини шляхом державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та про звернення стягнення на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що стягнута за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2013 року у справі № 344/7326/13-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", у сумі 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн 18 коп., заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 та витрат по оплаті судового збору по 1 147 грн з кожного відповідача шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону, за ціною, визначеною при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18.06.2026.

Суддя О. В. Малєєва