ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р. справа № 300/494/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Потятинник Юрій Романович, до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним і скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , як представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним і скасування постанови про накладення штрафу від 26.12.2024 №046781.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Відділу державного нагляду (контролю) в Івано Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 26.12.2024 № 046781 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн., за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 . Оспорювана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, протиправною і підлягає скасуванню. Працівниками Відділу зазначено про відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 ч.1 абз. 3 Закону України "Про автомобільний транспорт", однак норма статті 48 Закону не містить таких документів (щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку водія, бланка підтвердження діяльності). Більше того, 25.10.2024 автомобіль Mercedes - Benz Atego д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 був у дорозі, тобто по маршруту з м. Миколаїва до м. Коломиї Івано-Франківської області, а тому водій цього числа не відпочивав. Розгляд матеріалів та притягнення позивача до відповідальності відбувся без участі водія та позивача, їм не було надано можливість надати письмові пояснення та доводи.
Ухвалою від 03.02.2025 суддею Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовським Т.І. відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. Вказав, що під час здійснення рейдової перевірки транспортного засобу марки Mersedes, номерний знак НОМЕР_1 виявлено порушення, а саме відсутність у водія ОСОБА_3 щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку (тахокарти) за 25.10.2024 або бланку підтвердження діяльності водія за вказаний період. Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів №340, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними техографами. Оскільки позивач здійснював внутрішні вантажні перевезення на транспортних засобах з повною масою понад 3,5 тонн, на нього поширювалися наведені положення законодавства. Щодо розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, то такий було призначено на 26.12.2024. Повідомлення про дату розгляду було направлено перевізнику ОСОБА_1 , однак лист повернувся за терміном зберігання. З урахування викладеного підстави для задоволення позову відсутні (а.с.32-47, 81-96). 
Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Посадовими особами Управління державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті 31.10.2024 складено акт № 089205 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відносно транспортного засобу марки Mersedes, номерний знак НОМЕР_1 , що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (а.с.51).
Під час рейдової перевірки виявлено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме на момент перевірки відсутній щоденний реєстраційний лист режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 за 25.10.2024, бланк підтвердження діяльності.
В зв`язку з відсутністю на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 за період визначений законодавством (акт № 089205), постановою Управління державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 26.12.2024 №046781 застосовано до автомобільного перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. (а.55).
Вважаючи прийняту відповідачем постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-III), Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385, про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340).
Відповідно до абз.20 ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Частиною 7 ст.6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Згідно з частинами 14, 17 ст.6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
В силу ст. 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; 
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, перелік документів згідно з вказаною нормою не є вичерпним. До переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону №2344-III віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.
Відповідно до положень ст.49 Закону №2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
В даному випадку сутність виявленого порушення полягає у тому, що під час проведення перевірки водій позивача не надав передбачений законодавством інший документ, зокрема щодо тривалості робочого часу та періоди відпочинку водія на дорожньому транспорті (роздруківку з цифрового тахографа).
Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України №340 від 07.06.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку" (далі - Положення №340).
Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Пунктом 6.3 Положення №340 встановлено, що водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).
Відповідно до Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Пунктами 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції №385 встановлено, що автомобільні перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Автомобільні перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
За приписами пункту 3 розділу ІІІ Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Таким чином наведені норми дають підстави для висновку, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон, повинен обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, і мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Як свідчать встановлені обставини справи, 31.10.2024 працівниками Управління державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено рейдову перевірку (ділянка дороги А/д М-05 Київ-Одеса, 452 км+811м). Під час проведення перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ "Про автомобільний транспорт", перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів. Порушення полягало у відсутності інформації про режим роботи та відпочинку водія ОСОБА_3 за 25.10.2024, а також бланку підтвердження діяльності за вказаний день.
Дослідивши інформацію тахокарти, вбачається, що водій ОСОБА_3 23-24.10.2024 вів облік особистого режиму праці та відпочинку, проте такий облік за 25.10.2024 відсутній (а.с.19).
Судом досліджено DVD носій відеофіксації процесу перевірки транспортного засобу марки Mersedes, номерний знак НОМЕР_1 . З переглянутих файлів чітко вбачається відсутність під час перевірки у водія ОСОБА_3 інформації про його режим роботи та відпочинку за 25.10.2024 (а.с72). 
Суд зазначає, що роздруківка даних роботи тахографа - це роздруківка з особистої картки водія яка використовувалася в цифровому тахографі на паперовому носії яка містить інформацію про режим роботи та відпочинку цього водія транспортного засобу.
Приписами пункту 3 Інструкції № 385 передбачена конструкція "використання водієм карти кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом", правова природа такого правила в сукупності з необхідністю ведення обліку робочого часу направлена на організацію безпечної праці та недопущення настання пов`язаних з цим негативних наслідків.
Пунктом 3 Інструкції № 385 передбачено імперативний обов`язок водія транспортного засобу використовувати особисту картку кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.
Отже у водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, на момент перевірки має бути в наявності чинна особиста картка водія, він повинен використовувати її у відповідному слоті цифрового тахографа кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом та надавати уповноваженим посадовим особам роздруківку даних роботи тахографа. 
За приписами абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З`ясувавши фактичні обставини справи суд зазначає, що в межах спірних правовідносин водієм транспортного засобу марки Mersedes, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 , здійснювалося перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія- тахокарти.
Оскільки на момент проведення рейдової перевірки у водія позивача під час керування транспортним засобом, обладнаним цифровим тахографом, була відсутня інформація про його режим роботи та відпочинку за 25.10.2024, зазначене формує в діяльності позивача склад порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Таким чином, оскаржувана постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. винесена відповідно до чинного законодавства, уповноваженим державним органом, в рамках повноважень, визначених Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), та щодо належного суб`єкта.
Встановлене відповідачем порушення підтверджено матеріалами справи та не було спростовано під час розгляду справи.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що згідно із пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26 Порядку №1567).
В межах даної справи судом встановлено, що позивачу скеровано повідомлення про розгляд 26.12.2024 справи з 10 до 12 год. (а.с.52). На підтвердження чого в матеріалах справи наявне таке повідомлення із долученням до нього довідки Укрпошти про повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.53). 
Надсилання відповідачем рекомендованим листом поштового відправлення за місцезнаходженням позивача, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є належним виконанням обов`язків суб`єкта владних повноважень щодо інформування суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Тож посилання позивача на порушення процедури розгляду матерів не знайшли свого підтвердження. 
Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши дії суб`єкта владних повноважень, суд доходить висновку, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Потятинник Юрій Романович, до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним і скасування постанови про накладення штрафу, відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.