ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про притягнення особи до адміністративної відповідальності
Справа №766/19386/25 
Пров. №3/766/493/26 
21.05.2026 
Херсонський міський суд Херсонської області у складі судді Арчакова Д.В.,
за участі:
секретаря судового засідання – Тицко Ю.О.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 (не з`явився, належним чином сповіщений),
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
громадянина України, згідно протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною другою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 
безпосередньо після закінчення судового розгляду виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
1. До Херсонського міського суду Херсонської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за частиною другою ст. 173-2 КУпАП, а саме протокол серії ВАД 765653 від 29.12.2025 з додатками згідно переліку, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 22.11.2025 року, в період часу з 17:00 по 18:00, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого малолітнього сина, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство фізичного характеру, а саме кинув кімнатний капець в обличчя, чим завдав останньому фізичного болю та шкоду фізичному здоров`ю.

ІІ. Відомості викладені у матеріалах справи
2. Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений, фактичні обставини справи, а саме кидання капцем в обличчя – не заперечує.
Відповідні відомості ОСОБА_1 виклав у письмових поясненнях наданих працівникам органу Національної поліції від 29.12.2025 року.
3. Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 , 22.11.2025 року, в період часу з 17:00 по 18:00, між потерпілим та батьком ОСОБА_1 виник побутовий конфлікт з приводу прибирання, під час якого ОСОБА_1 вивернув вміст тумбочки, через що ОСОБА_2 засмутився.
Протягом півгодини ОСОБА_1 повернувся до кімнати потерпілого з метою перевірки якості прибирання, внаслідок чого побутовий конфлікт продовжився, під час конфлікту потерпілий повідомив про бажання повернутись до матері, висловлював словесні образи у бік батька, не виконував вимоги останнього щодо повторного прибирання.
Реагуючи на висловлене потерпілим, під час раптово виниклого побутового конфлікту, ОСОБА_1 підняв кімнатний капець з підлоги, що мав тверду підошву, кинув його в сторону потерпілого та влучив останньому в обличчя. Після вказаних подій потерпілий заплакав, а ОСОБА_1 залишив кімнату. Наступного ранку мати ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , забрала потерпілого до себе.
ОСОБА_2 зазначає, що коли він прокинувся, у нього боліло обличчя.
4. Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_3 , з 17.11.2025 по 23.11.2025 року, її син, потерпілий ОСОБА_2 , відповідно до усної домовленості, проживав з батьком, гр. ОСОБА_1 .
Вранці 23.11.2025 року ОСОБА_3 зустріла ОСОБА_2 , який повідомив, що 22.11.2025 в період часу з 17:00 по 18:00, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , між останнім та ОСОБА_1 виник стався конфлікт через прибирання в кімнаті, в ході якого ОСОБА_1 вдарив декілька разів по обличчю кімнатним капцем, після чого ОСОБА_3 звернулась до лікарні та поліції.
5. Відповідно до рапорту за ЄО № 24011 від 23.11.2025 року, ЕМД звернулась про те, що 17:45 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав синці обличчя, нанесені ОСОБА_1 .
6. Відповідно до досудової доповіді складеної психологами Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, батьки дитини перебувають у тривалих конфліктних відносинах, проживають окремо. Дитина є свідком конфліктів між батьками, у таких випадках обирає стратегію уникнення. Виявляються ознаки внутрішнього емоційного напруження, висловлювання свідчать про можливу наявність внутрішнього конфлікту лояльності.
За оцінкою ризиків для психоемоційного розвитку встановлено, зокрема, недостатнє безпечне середовище для відкритого вираження переживань, тенденція до пригнічення та контролю емоцій.
Сприйняття батька характеризується як амбівалентне.
ОСОБА_1 виправдовує свої фізичні дії щодо сина станом афекту і не вважає фізичним насильством. При розповіді про їх родину зазначав, як необхідні, факти застосування ним фізичної сили до доньки ОСОБА_4 та до неї самої, коли вони вже не проживали разом.
ОСОБА_3 зазначила про неодноразове застосування фізичної сили з боку ОСОБА_1 протягом їх спільного життя.

III. Обставини викладені учасниками справи під час судового засідання
7. У судовому засіданні 16.04.2026 року, за клопотанням ОСОБА_1 , допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до викладеного ОСОБА_6 , ОСОБА_1 забезпечує гідні умови життя для свого сина ОСОБА_2 , сприяє особистісному розвитку через забезпечення відвідування спортивних секцій, дитячих таборів як в межах України, так і за її межами.
ОСОБА_6 підтверджує конфлікт, що відбувався в її присутності поміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначає, що син, на її думку, хамив батькові. ОСОБА_6 зазначає, що зазвичай батьківські відносини у вказаних осіб хороші.
Свідок ОСОБА_5 зазначив, що не був присутнім під час конфлікту, перебував у сусідньому помешканні, вищевикладені відомості стосовно батьківських відносин свідок підтвердив.
8. У судовому засіданні 16.04.2026 року взяли участь психологи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , викладені у досудовій доповіді відомості підтвердили в повному обсязі, звернули увагу на поведінку ОСОБА_1 та його зосередженість на міжособистісних образах між ним та колишньою дружиною, гр. ОСОБА_3 , відсутність розуміння впливу на малолітнього ОСОБА_2 .
9.  ОСОБА_1 під час судового засідання акцентував увагу на забезпеченні ним гідних умов життя для ОСОБА_2 , погані відносини з колишньою дружиною ОСОБА_3 , невиконання або неналежне виконання нею батьківських обов`язків. Висловив недовіру до складеної психологами досудової доповіді.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази
10. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:
-протокол серії ВАД 765653 від 29.12.2025, складений за частиною першою ст. 173-2 КУпАП; 
-пояснення ОСОБА_1 ;
-копія документів ОСОБА_1 ;
-копія витягу з ЄРДР;
-копія рапорту ЄО 24011;
-копія протоколу прийняття заяви;
-копія протоколу допиту ОСОБА_2 ;
-копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;
-копія протоколу допиту свідка ОСОБА_3 ;
-постанова про закриття кримінального провадження.

V. Клопотання та заяви сторін
11. У своїй заяві від 19.05.2026 року, ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту сьомого ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого частиною другою ст. 38 КУпАП.
На думку заявника, строк накладення адміністративного стягнення за інкримінованою статтею застосовується у загальному порядку та становить три місяці.

ІV. Оцінка Суду
12. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
13. Адміністративна відповідальність за частиною другою ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення особою стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, основним безпосереднім об`єктом домашнього насильства є суспільні відносини щодо захисту здоров`я як фізичного так і психологічного. Кваліфікуючою ознакою є вік потерпілої особи.
14. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон), домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.
15. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 розділу I Закону, психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
16. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 розділу I Закону, фізичне насильство – це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру
17. В Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству – це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються
На підставі системного аналізу наведених в Законі визначень, суд переконаний, що для настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП раптової, що виникла за емоційним сплеском, сварки чи бійки між подружжям чи іншими особами, що разом проживають в рамках побутових відносин не достатньо. 
18. Тобто, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, суд має встановити наявність ознак т.зв. «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення. І за наявності ознак таких стосунків суд може вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі поданих доказів.
19. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
20. Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
21. Суд звертає увагу, що під час судового розгляду ОСОБА_1 не усвідомлював суть вчиненого ним правопорушення та наявність його вини у такому правопорушенні. Вказаного висновку Суд дійшов виходячи з наступного.
Під час судового засідання на запитання головуючого ОСОБА_1 відповідав частково, змінював предмет питань на обговорення методів виховання дитини своєю колишньою дружиною, вів себе нестримано, перебивав головуючого та психологів під час оголошення вмісту матеріалів та відповідей на запитання.
ОСОБА_1 під час судового засідання демонстрував повне ігнорування предмету розгляду, одержиме та агресивне ставлення до матері своєї дитини, демонстрував переписки, фотографії, висловлював грубі та образливі коментарі в бік колишньої дружини.
Поясненнями ОСОБА_1 не охоплювався достатньою мірою предмет розгляду, а саме вчинення ним протиправних дій фізичного характеру по відношенню до дитини, що призвело до шкоди моральному та фізичному здоров`ю, душевним хвилюванням.
ОСОБА_1 визнає факт кидання предмету в бік сина, підтверджує факт сварки, виправдовує свої дії емоційним станом, вважає свою вину відсутньою через забезпечення ним належних умов проживання та розвитку дитини.
22. Суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лише в частині підтвердження факту конфлікту та здійснення ОСОБА_1 протиправних дій фізичного характеру, оскільки інші викладені свідками відомості не стосуються події правопорушення.
Суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що предметом розгляду є вчинення домашнього насильства, а не виконання або невиконання батьківських обов`язків.
Забезпечення умов проживання та розвитку дитини є обов`язком батьків та ніяк не впливає на факт завдання фізичної та психологічної шкоди дитині.
Окрім цього, сам свідок ОСОБА_5 зазначив, що не був свідком вказаного конфлікту та подальших подій.
23. Також, Суд бере до уваги характер дій ОСОБА_1 , а саме придушення волі та підкорення дитини шляхом використання фізичного впливу, що є протизаконним методом виховання та врегулювання міжособистісних відносин.
Враховуючи зміст досудової доповіді, письмові свідчення ОСОБА_3 , Суд вважає, що ОСОБА_1 сприймає фізичний тиск як прийнятний метод врегулювання міжособистісних відносин та існують непоодинокі випадки такого врегулювання.
З вищевказаного Суд доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 викривленого уявлення щодо інституту сім`ї, що призводить до вчинення останнім неприйнятних спроб впливу на інших осіб, зокрема, шляхом вчинення домашнього насильства.
24. Окрему увагу Суд звертає також на обставину, що вказана потерпілим, а саме вивертання ОСОБА_1 вмісту полиці з метою примусу до повторного прибирання дитиною.
Суд розцінює відповідні дії як вияв психологічного тиску насильницького характеру, оскільки за коментарями потерпілого, викладених у протоколі допиту, та висновками психологів Суд доходить висновку щодо спричинення особі потерпілого емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, а також завдання шкоди психічному (а пізніше й фізичному) здоров`ю особи потерпілого.
Відповідні методи виховання також є неприйнятними та, за даних конкретних обставин, підпадають під визначення психологічного домашнього насильства.
25. У сукупності обставин, що викладені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, звертаючи увагу на відсутність заперечень правопорушником обставин застосування фізичного впливу на дитину, поведінку правопорушника під час судового розгляду, зміст матеріалів справи, висновок психологів за результатами складення досудової доповіді, свідчення потерпілого осіб, Суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст. 173-2 КУпАП, що полягає у вчиненні особою домашнього насильства фізичного та психологічного характеру.
26. Також, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 від 19.05.2026 року про закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, Суд звертає увагу заявника на наступне.
Відповідно до частини третьої ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення відповідного правопорушення.
Відтак, строк накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП не сплив.

V. Накладення адміністративного стягнення
27.  Санкція частини другої статті 173-2 КУпАП передбачає:
-накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
-громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин; 
-адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.
28. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яка відповідно до ст. 23 КУпАП полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а також характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
29. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.
30. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.
31. Відповідно до частини першої ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
32. Відповідно до частини шостої ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
33. Отже, виходячи з наведеного, звертаючи увагу на насильницький характер правопорушення, зокрема застосування фізичної сили, свідчення потерпілого, показання свідків, зміст досудової доповіді, продемонстровану під час судового розгляду поведінку правопорушника, Суд вважає за доцільне призначити особі адміністративне стягнення у виді штрафу розміром у 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 коп. 
Разом з цим, Суд вважає за необхідне направити особу правопорушника на проходження програми для кривдників строком на один рік у зв`язку із вчиненням правопорушення насильницького характеру по відношенню до малолітньої дитини, прийнятне ставлення до проявів фізичного впливу під час врегулювання міжособистісних відносин, наявність одержимого та агресивного ставлення до сімейних конфліктів та різності думок, відсутність усвідомлення вини у вчиненні правопорушення.
34. Відповідно до статті 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір на користь держави у розмірі, встановленому відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих підстав,
керуючись статтями 1, 9, 34, 35, 38, 39-1, 40-1, 173-2, 247, 276-279, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.У клопотанні  ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі пункту сьомого ст. 247 КУпАП - відмовити.
2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 коп.
(Номер рахунку(IBAN): UA408999980313060106000021456; Одержувач–ГУК у Херсонській обл./Херсон МТГ/21081100;Код отримувача(код заЄДРПОУ) – 37959517; Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081100)
3.Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
(Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106)
4.На підставі ст. 39-1, 304 КУпАП, ст. 24, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме:
3.1Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проходження програми для кривдників строком на 1 (один) рік;
3.2Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до органу відповідального за виконання програми для кривдників не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання ним виклику. 
3.3Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі неможливості вчасного прибуття до органу відповідального за виконання програми для кривдників, не пізніше трьох робочих днів з моменту отримання такого виклику у письмовий спосіб повідомити вказаний орган про обставини, що унеможливлюють прибуття особи.
3.4Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавати органу відповідальному за виконання програми для кривдників письмові пояснення та інші відомості пов`язані із виконанням програми для кривдників.
3.5Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.
Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
5.Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.
6.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подачі апеляційної скарги, постанова набирає чинності після прийняття судом апеляційної інстанції відповідного рішення.

Суддя	Д. В. Арчаков