Справа №345/1222/26 
Провадження № 2/345/1364/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Якиміва Р.В.
за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 09.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір №09.06.2025-100000379 на строк 183 днів за умовами якого на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 26000,00 грн., зі сплатою відсотків 0,85% за один день користування кредитом. Комісія – 20% від суми кредиту. Денна процентна ставка – 0,76 %, неустойка – 260,00 грн.. 
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач припинив здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості в результаті чого заборгованість боргу станом на 25.02.2026 становить 74037,59 грн., з яких 26000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, сума заборгованості за відсотками становить 33813 грн., неустойка у розмірі 12740,00 грн., комісія у розмірі 1484,59 грн.. Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором №09.06.2025-100000379 від 09.06.2025 року, а також судові витрати.
Відповідач в судове засідання подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що він частково погасив борг на суму 10605,41 грн., визнає позов частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15394,59 грн.. В решті позовних вимог позов не визнає з тих підстав, що з 06.11.2019 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом, а тому просить в позові в частині стягнення відсотків, пені, комісії відмовити.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що під час формування довідки було враховано часткове погашення боргу відповідачем. Банк не може надати первинні бухгалтерські документи оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи з надання фінансових послуг. Крім того відповідач не надав доказів, про його участь станом на час дії строку договору у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та перебування у зоні бойових дій. Просить позов задоволити повністю.
Ухвалою суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника товариства та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності.
Суд, вивчивши матеріали справи , дійшов до наступних наступних висновків.
Встановлено, що між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору .
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України, зокрема, як передбачено у п. 3 ч. 1 цієї статті, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір №09.06.2025-100000379 на строк 183 днів за умовами якого на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 26000,00 грн., зі сплатою відсотків 0,85% за один день користування кредитом. Комісія – 20% від суми кредиту. Денна процентна ставка – 0,76 %, неустойка – 260,00 грн.. 
Таким чином, Позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, в той час, як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість станом на 25.02.2026 становить 74037,59 грн., з яких 26000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, сума заборгованості за відсотками становить 33813 грн., неустойка у розмірі 12740,00 грн., комісія у розмірі 1484,59 грн..
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 25.02.2026 становить 74037,59 грн., з яких 26000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, сума заборгованості за відсотками становить 33813 грн., неустойка у розмірі 12740,00 грн., комісія у розмірі 1484,59 грн.. 
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідачем погашено частково заборгованість по кредитному договору №09.06.2025-100000379 від 09.06.2025 в сумі 10605,41 грн.. Даний факт позивачем не оспорюється, однак вказано, що дану суму враховано в розрахунку заборгованості.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що виконання зобов`язань по повному поверненню кредиту порушено з вини відповідача, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми основного боргу.
Щодо стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами, комісій та неустойки, суд доходить висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
В даній справі представником відповідача до відзиву було долучено довідку т.в.о начальника штабу в/ч НОМЕР_1 від 09.03.2026 р про перебування старшого солдата ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом, довідка командира військової частини НОМЕР_1 №224 від 06.11.2019, з якої слідує, що ОСОБА_1 з 06.11.2019 зарахований до списків особового складу частини. І приступив до своїх обов`язків, довідку т.в.о начальника штабу в/ч НОМЕР_1 від 18.08.2026 р про перебування старшого солдата ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №226 від 07.08.2022 про продовження старшому солдату ОСОБА_1 термін контракту до закінчення воєнного стану та Витяг з послужного списку старшого солдата ОСОБА_1 , довідку про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 , який проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 .
З вказаних документів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 06.11.2019 , на час укладення кредитного договору №09.06.2025-100000379 від 09.06.2025 року та на час винесення рішення у даній справі проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 .
Таким чином, з урахуванням вищевказаних письмових доказів, суд вважає, що стороною відповідача було належним чином доведено право відповідача на застосування пільг, визначених п. 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування позивачем позичальнику відсотків, комісії та неустойки, суд вважає неправомірним та відмовляє в стягнення даних нарахувань з відповідача.
Суд критично ставиться до заперечень представника позивача щодо застосування відносно відповідача пільг, визначених Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» через не надання ним доказів, про участь станом на час дії строку договору у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та перебування у зоні бойових дій, оскільки п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд, при визначенні розміру заборгованості за основною сумою боргу враховує розмір часткового погашення заборгованості в розмірі 10605,41 грн., оскільки дане погашення не слід зараховувати в рахунок погашення інших платежів як в рахунок тіла кредиту.
Таким чином, враховуючи вище наведене, суд вважає підставною і такою, що підлягає до задоволення вимогу визивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №09.06.2025-100000379 від 09.06.2025 року в розмірі 15394,59 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу в задоволенні решта вимог позову слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 532,48 грн..
На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,- 

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 37356833), заборгованість за кредитним договором №09.06.2025-100000379 від 09.06.2025 року в розмірі 15394,59 грн., а саме суми заборгованості за основною сумою боргу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 37356833) судовий збір в розмірі 532,48 грн..
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: