УХВАЛА
08 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 367/8928/24
провадження № 61-5746ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний 
експортно-імпортний банк України» - адвоката Гуйван Тетяни Петрівни, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк») від 05 серпня 2024 року № 865-к про звільнення ОСОБА_1 ;
поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління матеріально-технічного та транспортного забезпечення Департаменту розвитку інфраструктури та господарського забезпечення АТ «Укрексімбанк»;
стягнути з АТ «Укрексімбанк» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 серпня 2024 року до дня поновлення на роботі;
стягнути з відповідача 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ АТ «Укрексімбанк» від 05 серпня 2024 року № 865-к про звільнення ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління матеріально-технічного та транспортного забезпечення Департаменту розвитку інфраструктури та господарського забезпечення АТ «Укрексімбанк».
Стягнено з АТ «Укрексімбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 644 777,44 грн з вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів.
Стягнено з АТ «Укрексімбанк» на користь ОСОБА_1 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Допущено негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі. 
В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
У квітні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника АТ «Укрексімбанк» - адвоката Гуйван Т. П., на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків для подання належно оформленої касаційної скарги та доплати судового збору.
У травні 2026 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30 квітня 2026 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанції, ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, від 22 грудня 2021 року у справі № 303/798/17, від 28 вересня 2023 року у справі № 487/7770/21, від 14 березня 2024 року у справі № 171/239/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
суди не дослідили зібрані в справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року в частині стягнення 1 644 777,44 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
З огляду на передбачені статтею 445 ЦПК України особливості повороту виконання у цій категорії справ та необхідність забезпечення балансу інтересів сторін на стадії касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині стягнення 1 644 777,44 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/8928/24за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Клопотання представника Акціонерного товариства «Державний 
експортно-імпортний банк України» - адвоката Гуйван Тетяни Петрівни про зупинення виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року задовольнити.
Зупинити, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 рокув частині стягнення з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 1 644 777,44 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, крім суми заробітної плати за один місяць.
Зупинити, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 рокув частині стягнення з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 травня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
В. В. Сердюк