П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/437/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Піхало Н.В. 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
29 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 02 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2026 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 72 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Чернівецький районний суд міста Чернівці рішенням від 02.03.2026 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами скарги зазначає, що вказана постанова є протиправною, порушує його законні права та обов`язки і підлягає скасуванню, оскільки була винесена у його відсутності та в подальшому його не було повідомлено у визначеному законом порядку про дану постанову, а також не повідомлено про обов`язок сплатити штраф та не роз`яснено право оскарження вищевказаної постанови.
Вважає, що відповідач мав право отримати будь-яку інформацію щодо нього шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, а тому положення статей 210, 210-1 КУпАП у даному випадку не могли бути застосовані.
Також вказував, що він постійно проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та дані щодо його місця проживання наявні у Єдиному державному демографічному реєстрі та з 10 червня 2023 року вони не змінювалися.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 оператором групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 72 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
При цьому, як встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 10 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25 березня 2025 року о 17 годину 00 хвили в приміщенні ТЦК та СП ( АДРЕСА_2 ), кабінет № 25 та наявний підпис позивача. Будь-які заперечення до протоколу позивачем не внесені ( а.с. 7-8).
Крім того, як видно з копії протоколу, у ньому наявні дані, зокрема підпис ОСОБА_1 про ознайомлення із правами, визначеними ст.268 КУпАП та про отримання другого примірника.
До того ж, 25 березня 2025 року ОСОБА_1 було подано на адресу відповідача письмові заперечення на протокол.
В подальшому, постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 72 від 25 березня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.
Зокрема, з описової частини вказаної постанови вбачається, що 10 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 оператором групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 72, відповідно до якого ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг, у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року).
Таким чином, у постанові зафіксовано, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями порушив вимоги ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону , мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період й відповідно вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Зокрема, правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період -це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24.02.2024 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку наказано провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
При цьому, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, відповідно до ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Частиною третьою статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту,за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Враховуючи вимоги абз.7 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих, що відносяться до абз.2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Частиною 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024 року , який набув чинності 18.05.2024 року) визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).
Відповідно до ч.11 ст.38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Вказаний обов`язок визначено також п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 №1487.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Згідно зі ст.42 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Абзацом 4 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Таким чином, значені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно, а саме: через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Зокрема, з наданого витягу «Резерв+» видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону користається відстрочкою до 3 лютого 2026 року. Крім того, рішенням ВЛК від 10 березня 2025 року визнаний придатним до військової служби, а також наявні дані про те, що ОСОБА_1 військово-облікові дані були оновлені 12 березня 2025 року ( а.с. 18).
Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач уточнив свої персональні дані лише 12 березня 2025 року, про що свідчать відомості з застосунку "Резерв +", тоді як мав своїм обов`язком уточнити дані в період з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року.
При цьому, позивач не був позбавлений права оновити персональні дані дистанційно, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, проте відповідних доказів в матеріалах справи не міститься.
Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, позивач з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року мав обов`язок уточнити свої облікові дані (зокрема, адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження, однак у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив й відповідно належних доказів на спростування вказаного суду не наддав, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо посилання позивача на примітку до ст. 210, 210-1 КУпАП та можливості відповідачем самостійного отримання даних позивача, колегія суддів враховує наступне.
Так, приміткою у ст.210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексуне застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
В свою чергу, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів - ІНФОРМАЦІЯ_4 може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, проте обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач, тобто дані реєстру формуються на підставі наданих військовозобов`язаним даних.
Таким чином, ця примітка не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно із зазначеними правовими норами, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних у встановлений період не скористався, чим порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.
Будь-які докази того, що ОСОБА_1 мав поважні причини для того, щоб не виконати обов`язок з уточнення облікових даних, суду не надані.
При цьому, судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо доводів позивача, викладених у запереченнях на протокол, які були подані до ТЦК 25 березня 2025 року, зокрема в частині неможливості накладення адміністративного стягнення за межами строків притягнення до відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.
Так, положеннями ч.1 ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Відповідно до ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Отже, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП становить три місяці з дня його виявлення.
З наявних у матеріалах справи доказів видно, що правопорушення вчинено - 17.07.2024 року, відповідачу стало відомо про порушення позивачем вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію 10 березня 2025 року по прибуттю останнього до ТЦК та Сп.
Отже, оскаржувана постанова від 25 березня 2025 року прийнята відповідачем в межах строків, встановлених ч. 7 ст. 38 КУпАП, враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, є триваючим.
За таких обставин, суд першої інстанції приходить до обґрунтованого висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення, а вимоги до змісту постанови, які визначені чинним законодавством, відповідачем дотримані.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 , залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького районного суду міста Чернівці від 02 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.