Справа №: 272/480/26
Провадження № 2-а/272/16/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої - судді Чуб І.А.,
секретаря судових засідань – Хитоніній М. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Бердичівський відділ ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
встановив:

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову № 607 від 02.06.2025 року т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі. В обгрунтування вимог зазначає, що 21.04.2026 року у позивача в системі "ДІЯ" надійшло повідомлення від Бердичівського ВДВС у Бердичівському районі про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2026 року про стягнення з позивача штрафу на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.06.2025 року № 607. Використовуючи ідентифікатор для входу в виконавче провадження позивач ознайомився із виконавчим провадженням та дізнався про той факт, що відносно нього складено постанову №607 від 02.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. У постанові зазначено, що 20.04.2025 року позивач без поважних причин не прибув за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи належним чином оповіщений про виклик, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У присутності позивача постанова не складалась, про місце і час розгляду справи його не повідомляли. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення позивач чітко повідомив про той факт, що повістку він не отримував, про наявність такої повістки йому відомо не було. Тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач навіть не намагався дослідити той факт, що позивач не отримував повітки. Відповідач при винесені оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення не намагався отримати будь-яких пояснень від позивача, а формально підійшов до розгляду справи та прийняв оскаржувану постанову, а відтак не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, уповноваженими особами відповідача допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання постанови № 607 від 02.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить чіткої норми чинного законодавства, яке порушив позивач, а просто зроблений висновок про порушення вимог ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, в даному позові представник позивача просить поновити строк на оскарження такої постанови, оскільки строки порушені позивачем не з його вини. Як вказано вище, позивач при складанні постанови про адміністративне правопорушення №607 від 02.06.2025 року присутній не був, про час і дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього не знав, копію постанови в порядку ст. 285 КУпАП йому направлена взагалі не була про що свідчить відсутність відмітки у постанові. Про наявність такої постанови позивач дізнався лише 21.04.2026 року, коли він ознайомився із виконавчим провадженням після отримання в системі «ДІЯ» інформацію від Бердичівського ВДВС в якому був ідентифікатор із доступом до виконавчого провадження. Крім того, як доказ не отримання постанови №607 від 02.06.2025 року позивачем є той факт, що сама така постанова не містить жодного повідомлення про її направлення чи вручення позивачу, що також є порушенням вимог ст. 285 КУпАП. Отже, вважає, що строки на оскарження постанови №607 від 02.06.2025 року порушені не з вини позивача, а відтак такі строки повинні бути поновлені. Просив, поновити строки на оскарження постанови № 607 по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2025 року, оскільки такі порушені з поважних причин (відсутність позивача при розгляді справи про адмінправопорушення та отримання оскаржуваної постанови 21.04.2026 року) та визнати незаконною та скасувати постанову № 607 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 02.06.2025 року винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а провадження по справі закрити.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подававав, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Бердичівський відділ ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подававали, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою суду від 23.04.2026 року у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення, які слугували винесенню постанови №607 від 02.06.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, які суду не були надані.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2024 № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил У країни, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Абзацом 5 частини 1 статті 1 вказаного Закону передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема ст. 210-1 КУпАП) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово- облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Згідно вимог ч. 3 цієї ж статті, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами ( ст.251 КУпАП).
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішеннясуб`єктавладних повноваженьі надіслатисправу нановий розгляддо компетентногооргану (посадовоїособи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Судом встановлено, що 02.06.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 було винесено постанову №607 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 гривень (а.с.12 зворот-14).
Згідно постанови № 607 встановлено, що ОСОБА_1 маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки грубо порушуючи вимоги зазначених нормативно правових актів, не прибув 20.04.2025 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, своїм умисним діянням, яке виразилось у неприбутті за викликом до   ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Як вбачається з вищевказаної постанови, позивач при складанні даної постанови про адміністративне правопорушення №607 від 02.06.2025 року присутній не був, про час і дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього не знав, копію постанови в порядку ст. 285 КУпАП йому направлена взагалі не була про що свідчить відсутність відмітки у постанові.
Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідано до ч.3 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк.
Оцінивши доводи сторін, всі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не враховано усі обставини, які мають істотне значенння для прийняття рішення по справі, передачені ст.280 КУпАП.
Так, в ході судового розгляду судом встановлено, що позивачу було направлено повістку №3117372 від 07.04.2025 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7). Згідно довідки про причини повернення/досилання УКРПОШТА повертається "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.8), тобто вказану повістку позивач не отримав та її зміст йому невідомий, що виключало можливість явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.04.2025 року. Вказані позивачем доводи відповідачем не спростовано. Інших доказів належного повідомлення позивача про необхідність явки позивача 20.04.2025 року матеріали справи не містять.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Таким чином, відповідач не надав жодних доказів на спростування доводів позивача.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Отже, за таких обставин, оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню.
Крім того, в даному позові представник позивача просить поновити строк на оскарження такої постанови, оскільки строки порушені позивачем не з його вини. 
Як вбачається з вказано вище, позивач при складанні постанови про адміністративне правопорушення №607 від 02.06.2025 року присутній не був, про час і дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього не знав, копію постанови в порядку ст.285 КУпАП йому направлена взагалі не була про що свідчить відсутність відмітки у постанові. 
Про наявність такої постанови позивач дізнався лише 21.04.2026 року, коли він ознайомився із виконавчим провадженням після отримання в системі «ДІЯ» інформацію від Бердичівського ВДВС в якому був ідентифікатор із доступом до виконавчого провадження. 
Крім того, як доказ не отримання постанови №607 від 02.06.2025 року позивачем є той факт, що сама така постанова не містить жодного повідомлення про її направлення чи вручення позивачу, що також є порушенням вимог ст. 285 КУпАП. 
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Беручи до уваги обставини, наведені позивачем в обґрунтування доводів клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову судом, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 665,60 грн..
Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 9, 20 ч.1, 73-77, 79, 139, 242, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позов задовольнити.
Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 607 від 02.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного првопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 665,60 грн..
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Бердичівський відділ ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, знаходиться за адресою: м.Бердичів, вул. Європейська, 128, Житомирська область, ЄДРПОУ 35006362.

Суддя:	І. А. Чуб