НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

Справа № 182/4520/26
Провадження № 1-кп/0182/948/2026 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2026 року       м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні, в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2026 за №12026046340000108 по обвинуваченню
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштована, пенсіонерка, на утриманні нікого має, зареєстрована та фактично зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок за таких обставин.
13.05.2026 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_2 перебувала на присадибній ділянці свого домоволодіння розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 , де в неї виник словесний конфлікт з сусідкою - ОСОБА_3 . У цей же час, та в цьому ж місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень  ОСОБА_3 , котра перебувала на присадибній ділянці свого домоволодіння розташованого за адресою:  АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 13.05.2026 року приблизно о 14:30 годині, перебуваючи біля паркану на присадибній ділянці свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що межує із сусіднім домоволодінням за адресою:  АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, взяла до рук дерев?яну палицю, яку знайшла на території свого городу, та через паркан, зі сторони свого домоволодіння нанесла один удар потерпілій ОСОБА_3 в ділянку лівої молочної залози, чим спричинила ОСОБА_3 згідно висновку експерта №438 від 15.06.2026 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо шкіряних крововиливів лівої молочної залози, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України за № 6 від 17.01.1995 р.).
Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Ухвалою суду від 24.06.2026 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2026 за №12026046340000108 по обвинуваченню  ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
В направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окружної прокуратори ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням  ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої  ОСОБА_2 , яку вона підписала в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.12-13). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.
Потерпілою ОСОБА_3 , надано також письмову заяву, в якій остання погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.11).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Згідно матеріалів кримінального провадження  ОСОБА_2 , не оспорює, пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Обставини вчинення  ОСОБА_2 , кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, також не оспорюються потерпілою під час судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників провадження.
Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: 
- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.06.2026 р., яка надійшла від ОСОБА_3 , який вказав, що 13.05.2026 р. приблизно о 14.30 год. малознайома на ім`я ОСОБА_6 , на тлі неприязних відносин нанесла їй тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких , у звязку з чим, вона просить притягнути її до кримінальної відповідальності (а.п.6); 
- акту СМО №342 від 14.05.2026 року, згідно якого у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо шкіряних крововиливів лівої молочної залози – відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень (Згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета або його частини з відносно обмеженою контактуючою поверхнею через перешкоду (можливо тканину), або від удару об такий предмет. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаного обстежуваною (а.п.9);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2026 р. проведеного за участю потерпілої ОСОБА_3 , в ході якого вона вказала на особу під №2, а саме на ОСОБА_2 , як особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження, а саме штрикнула її через паркан дерев`яною палицею в ліву молочну залозу (а.п.18-21);
- висновку експерта №438 від 15.06.2026 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо шкіряних крововиливів лівої молочної залози – відноситься до категорії Легких тілесних ушкоджень (Згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета або його частини з відносно обмеженою контактуючою поверхнею через перешкоду (можливо тканину), або від удару об такий предмет. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого (а.п.24);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.06.2026 проведеного за участю ОСОБА_3 , в ході якого остання показала події які відбувались 13.05.2026 р., а саме за яких обставин ОСОБА_2 спричинила їй тілесні ушкодження, показавши на статисті як саме палицею їй було нанесено удар в область молочної залози (а.п.25-30)
- згідно додаткового висновку експерта №440 від 15.06.2026 року, на підставі даних медичної експертизи гр. ОСОБА_3 , механізм виявлених у неї тілесних ушкоджень не суперечать механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самої ОСОБА_3 (а.п.33);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2026 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого вона вказала на особу під №2, а саме на ОСОБА_2 , як особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 , а саме штрикнула її через паркан дерев`яною палицею в ліву молочну залозу (а.п.37-40).
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.125 КК України – умисне легке тілесне ушкодження.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченої.
Так, обвинувачена ОСОБА_2 , заміжня, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштована, має постійне місце реєстрації та місце постійного проживання, за яким вона характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.54,56), є раніше не судимою особою (а.п.42).
Обставинами, що пом`якшують покарання відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. 
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на проведення експертиз відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят) гривень..
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя:             ОСОБА_1