ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/508/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участі секретаря Калюжної В.В.,
представника позивача Труби А.В.,
представника відповідача Полегешко Л.А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_2 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18450/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 621 284,50 грн. (з них, основного платежу – 497027,60 грн. та штрафних (фінансових) санкцій – 124 256,90 грн);
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18452/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 51 773,71 грн. (з них, основного платежу – 41 418,97 грн. та штрафних (фінансових) санкцій – 10 354,74 грн.);
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18454/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 529 865,00 грн. (з них, основного платежу – 423 892,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій – 105 973,00 грн.);
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18455/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн; 
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18456/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 16 000,00 грн.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 19.01.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем подано відзив на позов, в якому заперечують проти позову, не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованими.
Ухвалою суду від 19.03.2026 клопотання представника відповідача про розгляд справи № 620/508/26 за правилами загального позовного провадження – задоволено; вирішено провести розгляд справи №620/508/26 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10:00 год. 31.03.2026.Ухвалою суду від 24.03.2026 задоволена заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечено проведення судових засідань, в тому числі, що призначено на 31.03.2026 о 10:00 год, у справі № 620/508/26 в режимі відеоконференції за участю представника позивача; проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).Ухвалою суду від 31.03.2026 підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.04.2026 о 14:00 год.У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позові та додаткових поясненнях.
У судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях. 
Заслухавши позиції учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.
ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою – підприємцем 10.11 .2023, основний вид діяльності 47.99. Iншi види роздрiбної торгівлі поза магазинами.
Судом встановлено, що позивачу направлено поштою запити про надання пояснення №6186/6/25-01-24-10-13 від 15.05.2024 та №2086/6/25-01-24-10-13 від 24.02.2025. За даними АТ «Укрпошта» листи повернуто як не вручені зі статусом: «Повернення за зворотною адресою: «Відсутність адресата за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання» Відповідь на запити ГУ ДПС у Чернігівській області від платника податків не надходила.
На підставі наказу від 10.07.2025 №1497-п, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та ч. 1 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” працівниками ГУ ДПС у Чернігівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з 28.08.2025, тривалістю 5 робочих днів, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період, з 10.11.2023 по 31.12.2024, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період, з 10.11.2023 по 31.12.2024.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт перевірки від 10.09.2025 №16195/Ж5/25-01-24-05/ НОМЕР_2 згідно якого встановлено наступні порушення:
- ст. 44, п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 не надано на перевірку книгу обліку доходів;
- ст. 44, ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України та п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме: ФОП ОСОБА_1 на перевірку не надана книга обліку доходів та витрат чи облік ведення доходів і витрат ні в паперовому, ні в електронному вигляді, банківські виписки по розрахунковому рахунку, інші первинні документи;
- п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суму доходу, яка надійшла через касовий апарат від реалізації чоловічого та жіночого одягу протягом 2024 року на 1 811 456,70 грн;
- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 завищено задекларовані витрати на 949 807,74 грн, в т.ч. за 2024 рік на загальну суму 949 807,74 грн;
- п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено оподатковуваний дохід за перевіряємий період на 2 761 264,44 грн, в тому числі за 2024 на 2 761 264,44 грн;
Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки – 497 027,60 грн, в тому числі за 2024 рік – 497 027,60 грн.
- п. 181.1 ст. 181, п. 183.4, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість, на загальну суму 423 892 грн, у тому числі за січень 2024 року на 307 603 грн, за лютий 2024 року на 116 289 грн.
Усього донараховано податку на додану вартість за актом перевірки 423 892 грн, у тому числі за січень 2024 року – 307 603 грн, за лютий 2024 року -116 289 грн.
- п.п. 1.1 п. 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами перевірки на 41 418,97 грн, в тому числі за 2024 рік на 41 418,97 грн.
Усього донараховано військового збору - 41418,97 грн, в тому числі за 2024 рік 41 418,97 грн.
- пп.73.3.3 п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України в частині ненадання відповіді на запити, надіслані відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 21.10.2025 №18450/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 621 284,50 грн (з них, основного платежу – 497 027,60 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 124 256,90 грн);
- від 21.10.2025 №18452/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 51 773,71 грн (з них, основного платежу – 41 418,97 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 10 354,74 грн);
- від 21.10.2025 №18454/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 529 865,00 грн (з них, основного платежу – 423 892,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 105 973,00 грн);
- від 21.10.2025 №18455/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн;
- від 21.10.2025 №18456/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 16 000,00 грн.
ФОП ОСОБА_1 вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення є незаконними та необґрунтованими, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Цим кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлені підстави для проведення документальних позапланових перевірок, серед яких наявна така підстава, як отриманння податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Отже призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу з відповідного питання, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до ст. 73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. 
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
Згідно пп 73.3.2. та 73.3.3 п.73.3. статті 73 Податкового кодексу України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно п. 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
При цьому суд вважає, що направлення запиту та витребування письмових пояснень і первинних документів здійснюється саме з метою усунення припущення і необхідністю встановлення наявності/відсутності податкового порушення, а відтак, в будь-якому випадку на цій стадії відсутні підстави стверджувати про право податкового органу направляти запит лише у разі встановлення факту податкового правопорушення. 
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 17.04.2025 у справі №160/18691/23.
Пунктами 44.1. та 44.6 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Як слідує з матеріалів справи з метою отримання пояснень та надання підтверджуючих документів ФОП ОСОБА_1 відповідачем направлено позивачу поштою запит про надання пояснення №6186/6/25-01-24-10-13 від 15.05.2024, який за даними АТ «Укрпошта» 20.05.2024 повернуто як не вручений зі статусом: «Повернення за зворотною адресою: Відсутність адресата за вказаною адресою» та запит №2086/6/25-01-24-10-13 від 24.02.2025, який за даними АТ «Укрпошта» 13.03.2025 повернуто як не вручений зі статусом: «Повернення за закінченням терміну зберігання». 
У зв`язку з не отриманням від позивача письмових пояснень та документів на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Чернігівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача.
Наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 10.07.2025 №1497-п містить в собі чіткі підстави перевірки закріплені у нормах Податкового кодексу України, в тому числі п.п.78.1.1 ст.78 ПКУ (не надання пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу).
Суд зауважує, що жодних фактів недотримання податковим органом процедури складання оскаржуваного наказу не встановлено та позивачем відповідних доказів на спростування вказаного не надано.
Суд відхиляє посилання представника позивача на той факт, що запит про надання пояснення №6186/6/25-01-24-10-13 від 15.05.2024 вже 20.05.2024 повернувся відповідачу, оскільки згідно довідки про причини повернення чітко вказано, що адресат відсутній за вказаною адресою, подальше тримання вказаного запиту на АТ «Укрпошта» було недоцільним, а тому і був повернутий 20.05.2024.
При цьому суд зауважує, що запити направлялись відповідачем за адресою, яка вказана позивачем у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 .
Згідно вимог п.121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Згідно вимог п. 121.2 ст. 121 Кодексу ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Натомість позивач запитувані документи та обґрунтовані письмові пояснення не надав, правом на судове оскарження вказаних запитів, якщо вважав, що вони були направлені податковим органом безпідставно, не скористався. 
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 як на перевірку так і суду не надано книгу обліку доходів та витрат чи облік ведення доходів і витрат ні в паперовому, ні в електронному вигляді, банківські виписки по розрахунковому рахунку.
При цьому суд враховує, що відповідач допустив технічну помилку у заповненні податкового повідомлення – рішення, а саме №18456/Ж10/25-01-24-05 від 21.10.2025, вказавши п.121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України замість п.121.2 ст. 121 Податкового Кодексу України, проте в розрахунку штрафних санкцій за ненадання відповіді на запит вказана вірна норма п.121.2 ст. 121 Податкового кодексу України. 
За таких обставин податкові повідомлення – рішення від 21.10.2025 №18455/Ж10/25-01-24-05 та №18456/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн та у сумі 16 000,00 грн винесені відповідачем у відповідності до статті 19 Конституції України та норм Податкового кодексу України.
Щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме заниження оподатковуваного доходу за перевіряємий період на 2 761 264,44 грн, в тому числі за 2024 рік на 2 761 264,44 грн, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб та військового збору (ППР №18450/Ж10/25-01-24-05; ППР №18452/Ж10/25-01-24-05) суд зазначає таке.
Порядок оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців визначено ст. 177 Податкового кодексу України.
Пунктом 177.1. статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Згідно з п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. 
Перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем, встановлено п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, згідно якого до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:
177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;
177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;
177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Згідно п.п. 177.4.5. пункту 177.4. статті 177 Податкового кодексу не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати; витрати, щодо яких за сукупністю умов здійснення операції є підстави вважати, що наявні обставини (факти) свідчать про її здійснення з метою надання неправомірної вигоди службовій особі (у тому числі службовій особі іноземної держави); витрати, які контролюючий орган не враховує (не визнає) внаслідок того, що відповідно до законодавства встановлено, що операція здійснена від імені та/або в інтересах платника податку з метою надання неправомірної вигоди під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 369, 369-2 Кримінального кодексу України, прямо чи опосередковано (через третіх осіб), незалежно від розміру неправомірної вигоди.
З акту перевірки слідує, що відповідно до декларацій про майновий стан та доходи, поданих ФОП ОСОБА_1 платником задекларовано суми доходів за 2023 рік - 0,00 грн., за 2024 рік – 949 807,74 грн.
Так, згідно касових чеків по касовому апарату MG N707 TS (фіскальний номер 3001113263) ФОП ОСОБА_1 отримала дохід від реалізації протягом 2024 року чоловічого та жіночого одягу (в асортименті) в розмірі 2 761 264,44 грн, а саме: за січень 2024 року – 2 179 818,74 грн, за лютий 2024 року становить 581 445,70 грн.
Проте ФОП ОСОБА_1 проведено повернення товару на суму 74 193,00 грн протягом січня 2024 року та на суму 1 797 738,70 грн протягом лютого 2024 року.
У зв`язку з вищезазначеним Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було надіслано лист №1688/ж12-25-01-24-05-09 від 24.07.2025 з проханням надати документи для з`ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів господарських операцій, що підтверджують фінансово - господарські відносини щодо отримання доходу за 2024 рік, серед яких - документи, що підтверджують повернення товару покупцям (заява покупця, акт про видачу коштів, фіскальний касовий чек видачі коштів, розрахунковий документ, що підтверджує факт придбання товару).
ФОП ОСОБА_1 у відповідь на вказаний запит 05.09.2025 року було надано до ГУ ДПС у Чернігівській області лист та додаткові документи, а саме: копії актів про видачу грошових коштів у зв`язку з поверненням товару та копії видаткових чеків. 
Суд погоджується з доводами відповідача, що ці документи не можуть бути враховані як підтвердження повернення товару, оскільки не містять достовірної інформації про реквізити розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару.
Крім того відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.
Згідно наявних у матеріалах справи копій актів про видачу грошових коштів у зв`язку з поверненням товару, строк повернення деякого товару був значно більшим та іноді становив більше місяця. Також, відповідно до наданих ФОП ОСОБА_1 копій актів про видачу грошових коштів у зв`язку з поверненням товару, позивач приймав на повернення товар, який відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 19.03.1994 №172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» входить до переліку товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню).
Також згідно Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 протягом січня – лютого 2024 року продавала товар як за готівкові кошти, так і з використанням терміналу, проте, відповідно до наданих на перевірку копій документів, кошти покупцям ФОП ОСОБА_1 повертала виключно готівкою, що суперечить системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій.
При цьому суд зауважує, що якщо покупець оплачував товар готівкою, при поверненні необхідно оформити видатковий чек через РРО або ПРРО, скласти акт про видачу коштів (якщо сума перевищує 100 грн) та видати покупцю кошти та розрахунковий документ. Видатковий чек (форма № ФКЧ-2) має містити всі обов`язкові реквізити, передбачені для фіскального чека. ФОП ОСОБА_1 до актів про видачу грошових коштів у зв`язку з поверненням товару не було надано видаткових чеків на видачу коштів.
Отже ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України занижено суму доходу, яка надійшла через касовий апарат за реалізацію чоловічого та жіночого одягу протягом 2024 року на 1 811 456,70 грн, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до декларацій про майновий стан та доходи, поданих ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік від 29.01.2024 вх.№9378801158, за 2024 рік від 28.01.2025 вх.№9421402965 встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було віднесено до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю суму коштів в розмірі 949 807,74 грн, в тому числі за 2024 рік - 949807,74 грн.
Відповідно до наданих на перевірку документів ФОП ОСОБА_1 було віднесено до складу витрат за 2024 рік, кошти на придбання HannoverSilver F P 600*600*8 R Mat 1 керамічної плитки у ФОП ОСОБА_3 на суму 420 940,80 грн, проте перевіркою не встановлено використання даного товару у господарській діяльності.
Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу витрат було віднесено суму у розмірі 618 392,36 грн відповідно до наданих на перевірку копій документів (платіжні інструкції №4 від 17.01.2024, №5 від 17.01.2024, №7 від 25.01.2024, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 31.01.2024 від ТОВ “Брендс Селлер”) на суборенду приміщення ТРЦ “LavinaMall” за січень 2024 року, проте контролюючим органом вказані документи визнані як недостатні для підтвердження витрат.
Зі змісту акту перевірки слідує, що в порушення п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 завищено задекларовані витрати за 2024 рік на 949 807,74 грн.
Проте суд погоджується з доводами позивача, оскільки матеріалами справи підтверджено, що витрати за 2024 рік становлять 949 807,74 грн та складаються з витрат придбаних ТМЦ (придбання Hannover Silver F P 600*600*8 R Mat 1 керамічної плитки) в розмірі 420 940,80 грн, постачальник ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3 ), що підтверджується наступними документами, наявними в матеріалах справи: договір поставки №010124/2024 від 01.01.2024, видаткова накладна №170124 від 17.01.2024, платіжна інструкція №3 від 17.01.2024, рахунок на оплату №2 від 17.01.2024. В подальшому дана плитка була використана під час ремонтно-будівельних робіт, на об`єкті за адресою м.Київ ТРЦ “Лавина” (ТРЦ “Lavina Mall”) на підставі договору №15/01/2024 від 15.01.2024 (виконавець ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_4 )), додаток №1 до договору ремонту від 15.01.2024 (укладання плитки), акт приймання-передачі виконаних робіт №1 від 29.01.2024 (укладання плитки), договору суборенди нежитлового приміщення №01/01-2024.1БС від 01.01.2024 (суборендар ФОП ОСОБА_1 , приміщення в ТРЦ “Лавина” (ТРЦ “Lavina Mall”) на 1-му поверсі, площею 894,1 кв.м., за адресою м.Київ, вул.Берковецька, буд.6Д). Відповідно до пп.4.3.5 п.4.3 договору суборенди нежитлового приміщення №01/01-2024.1БС від 01.01.2024, суборендар має право без додаткового письмового погодження проводити поточний ремонт на об`єкті суборенди. Всі поліпшення, зроблені суборендарем під час ремонтних робіт в об`єкті суборенди після припинення цього договору переходять у власність орендаря та не компенсуються суборендарю.
Витрати у сумі 618 392,36 грн на суборенду приміщення в ТРЦ “Lavina Mall” за січень 2024 року підтверджується наступними документами, наявними в матеріалах справи: договір суборенди нежитлового приміщення №01/01-2024.1БС від 01.01.2024 (приміщення в ТРЦ “LavinaMall” на 1-му поверсі, площею 894,1 кв. м, за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, буд.6Д, розмір орендної плати за місяць становить 618 392,36 грн, згідно п.3.2 договору), акт приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.01.2024 до договору суборенди нежитлового приміщення №01/01- 2024.1БС від 01.01.2024, рахунок фактура №СФ 0000004 від 05.01.2024 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 31.01.2024, платіжні інструкції №4 від 17.01.2024, №5 від 17.01.2024, №7 від 25.01.2024.
За таких обставин суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18450/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в частині суми 213 706,75 грн (з них, основного платежу – 170 965,40 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 42 741,35 грн) та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18452/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в частині суми 17808,89 грн (з них, основного платежу – 14247,12 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 3561,77 грн).
Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18454/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 529 865,00 грн (з них, основного платежу – 423 892,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 105 973,00 грн) суд зазначає наступне. 
На підставі поданої позивачем заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності до ГУ ДПС у Чернігівській області (Чернігівська ДПІ) ФОП ОСОБА_1 внесено до реєстру платників єдиного податку з 01.12.2023 та віднесено до 2 групи платників єдиного податку.
Відповідно до поданої ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Чернігівській області податкової декларації платника єдиного податку за 2023 рік платником податку задекларовано суму одержаного доходу від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 1524706,44 грн.
ФОП ОСОБА_1 15.12.2023 до ГУ ДПС у Чернігівській області подано заяву про самостійну відмову від спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів з 01.01.2024.
Оскільки перевіркою встановлено, що за період з 10.11.2023 по 31.12.2023 (включно) загальна сума від здійснення операцій з реалізації товарів нарахована (сплачена, надана) ФОП ОСОБА_1 протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищила 1000000 грн. на суму 524706,44 грн, а тому перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з ПДВ за період, з 11.01.2024 по 31.12.2024 контролюючим органом встановлено їх заниження всього у сумі 423892 грн, у тому числі за січень 2024 на 307603 грн та за лютий 2024 на 116289 грн в результаті порушення ФОП ОСОБА_1 п.181.1 ст.181, п.183.4, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України.
Згідно п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі операцій з постачання товарів/послуг з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі (зокрема, але не виключно шляхом встановлення спеціального застосунку або додатку на смартфонах, планшетах чи інших цифрових пристроях), нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
Пунктами 183.1, 183.2, 183.4 ст.183 Податкового кодексу України встановлено, що будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.
У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.
У разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.
У разі зміни ставки єдиного податку відповідно до підпункту "б" підпункту 4 пункту 293.8 статті 293 цього Кодексу реєстраційна заява подається не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку календарного місяця, в якому буде застосовуватися ставка єдиного податку, що передбачає сплату податку на додану вартість.
Отже особа, яка безпосередньо здійснює операції з постачання товарів та послуг на митній території України, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість згідно з роз.V ПК України, загальний обсяг яких перевищує 1 млн грн, зобов`язана згідно з вимогами Податковим кодексом України подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженнями заяву та зареєструватись платником податку на додану вартість.
При цьому таке правило, не застосовується до платників єдиного податку першої - третьої груп. Обрахування граничного обсягу оподатковуваних операцій (1 млн грн.), з досягненням якого пов`язується обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість, а також
обов`язок з його сплати та подання звітності, особою, яка є платником єдиного податку, здійснюється з моменту, коли у цієї особи виник обов`язок перейти на загальну систему оподаткування, оскільки до цього ця особа звільнена від сплати податку на додану вартість.
Отже в особи, що перейшла зі спрощеної системи оподаткування на сплату інших податків і зборів, обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість виникає в разі якщо загальна сума від здійснення операцій із постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість).
При цьому обрахунок загальної суми розпочинається з часу переходу на загальну систему оподаткування, тобто для визначення наявності обов`язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість та подання звітності з такого податку, отримані від здійснення операцій на спрощеній системі оподаткування суми не враховуються.
Матеріалами справи підтверджується, з огляду на зазначені відомості в акті перевірки від 10.09.2025 №16195/Ж5/25-01-24-05/2797303061 та не заперечується відповідачем, що ФОП ОСОБА_1 з 01.12.2023 по 31.12.2023 була платником єдиного податку 2 групи, а з 01.01.2024 по 31.12.2024 перебувала на загальній системі оподаткування.
Таким чином, оскільки відповідач при обрахунку загальної суми від здійснення позивачем операцій з постачання товарів/послуг протягом останніх 12 календарних місяців, врахував доходи, отримані під час перебування платника податків на спрощеній системі оподаткування тобто, за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 (включно) склала більше ніж 1000000 грн, а саме 1 524 706,44 грн, який лише з 01.01.2024 перейшов із спеціальної (спрощеної системи) на загальну систему оподаткування, позивач не зобов`язаний був реєструватись платником податку на додану вартість та подавати звітність із цього податку.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 17.08.2022 в справі №560/8206/20, від 16.09.2022 в справі №824/275/18-а, від 29.10.2024 в справі №580/498/23.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак належним і повним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення- рішення від 21.10.2025 №18454/Ж10/25-01-24-05.
Суд відхиляє посилання представника відповідача на п. 183.4 ст.183 Податкового кодексу України, оскільки вказана норма регулює лише строк подання реєстраційної заяви щодо податку на додану вартість у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, а не порядок обрахунку загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг протягом останніх 12 календарних місяців.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши фактичні обставини справи, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Оскільки позов задоволений частково згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4879 грн 77 коп.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18450/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в частині суми 213706,75 грн (з них, основного платежу – 170965,40 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 42741,35 грн).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18452/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в частині суми 17808,89 грн (з них, основного платежу – 14247,12 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 3561,77 грн).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 21.10.2025 №18454/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 529 865,00 грн (з них, основного платежу – 423 892,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій – 105 973,00 грн).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4879 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн 77 коп.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 19 травня 2026 року.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ).
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ - 44094124).

Суддя В.В. Падій