МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2026 р.  	№ 400/11944/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,54001, 	

про	визнання протиправним та скасування рішення від 02.09.2025 №80646293, зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:
визнати протиправним та скасувати рішення від 02.09.2025 №80646293 державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Лукіної Марини Анатоліївни про відмову в проведенні реєстраційних дій;
зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (далі - Департамент або відповідач) здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_2 .
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що спірне рішення створює позивачу перешкоди у реалізації його прав.
Департамент позов не визнав, у відзиві зокрема зазначив, що він не є належним відповідачем у справі. Також відповідач вказав, що державний реєстратор діяла у порядку та у спосіб, що передбачені законодавством.
Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.
Суд встановив, що 10.07.2025 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до Департаменту "Заяву про державну реєстрацію прав". Заявники просили зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_2 ).
До заяви були додані договір купівлі-продажу і технічний паспорт. У цих документах назва міста - "Цурюпинськ" (перейменовано у 2016 році на "Олешки"), назва вулиці - "Енгельса" (з 2024 року - "Академічна).
16.07.2025 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту ОСОБА_3 , з посиланням на Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952) та затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 "Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Порядок № 1127), прийняла рішення № 79928312 про зупинення розгляду заяви (далі - Рішення про зупинення розгляду). Підстава - "неподання заявником чи неотримання державної реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, а саме: направлено запит в БТІ". Державний реєстратор зупинила розгляд заяви "до усунення зазначених вище обставин" та вказала, що "документи (відомості), які не подано заявником, мають бути подані ним державному реєстратору протягом 30 робочих днів з дня отримання цього рішення. Розгляд заяви буде відновлено за умови усунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення. У разі не усунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення, у зазначений строк, буде прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій".
До відзиву Департамент додав адресований Комунальному підприємству "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради лист від 16.07.2025 № 572, в якому державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Департаменту ОСОБА_3 , з посиланням на частину третю статті 10 Закону № 1952, просила "повідомити наявну інформацію, щодо реєстрації права власності на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 )".
Листом від 18.07.2025 № 376 Комунальне підприємство "Херсонське бюро технічної інвентаризації" повідомило державному реєстратору про те, що "надати інформацію не має змоги, так як робота Олешківської філії КП "ХБТІ" ХОР на даний час не відновлена (тимчасово знаходиться під окупацією зс рф)". 
02.09.2025 державний реєстратор прийняла рішення № 80646293 про відмову в проведенні реєстраційних дій (далі - Рішення про відмову). Підстава - "після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, а саме: Заявником не подано відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. На запит державного реєстратор Комунальне підприємство "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради надало відповідь, що надати інформацію не має змоги …". 
Правомірність Рішення про відмову є предметом розгляду у цій справі.
При прийнятті рішення суд виходив з такого.
Доводи Департаменту про те, що він не є належним відповідачем у справі, суд відхилив. Частиною четвертою статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 6 ("Система органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав") Закону № 1952, організаційну систему державної реєстрації прав становлять:
1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;
2) суб`єкти державної реєстрації прав:
виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;
3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).
Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 1952, державним реєстратором є:
1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;
2) нотаріус;
3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.
Державний реєстратор Луканіна М.А. належить до осіб, що зазначені у пункті 1 вказаної вище норми, оскільки перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.
Пунктом 26 розділу "Особливості проведення державної реєстрації прав через центри надання адміністративних послуг" Порядку № 1127 встановлено, що у разі подання заяви та документів, необхідних для державної реєстрації прав, до центру надання адміністративних послуг адміністратор такого центру вчиняє усі дії щодо прийняття та видачі документів для державної реєстрації прав, передбачені цим Порядком та здійснення яких покладається на державного реєстратора.
Саме адміністратор центру надання адміністративних послуг видає заявнику зокрема рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав (пункт 29 Порядку № 1127).
Позивач звернувся до суду у зв`язку з ненаданням суб`єктом державної реєстрації прав (Департаментом) відповідної адміністративної послуги, тому відповідачем у справі про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Луканіної М.А. та про зобов`язання вчинити певні дії є саме Департамент.
Повертаючись до обставин справи, суд вказав таке.
Згідно з пунктом 14 розділу "Загальний порядок проведення державної реєстрації прав" Порядку № 1127 (в редакції, що була чинною у липні 2025 року), у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.
Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви.
У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, у строк, встановлений в абзаці другому цього пункту, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови в державній реєстрації прав.
Проте Законом № 1952 (в редакції, що була чинною у липні 2025 року) не передбачено зупинення державним реєстратором розгляду та відновлення розгляду заяви про державну реєстрації прав. Відповідно, Рішення про зупинення розгляду є незаконним.
Державний реєстратор Луканіна М.А. у Рішенні про відмову послалася на те, що "після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху". Такі обставини є підставою для відмови в державній реєстрації прав (пункт 8 частини першої статті 24 Закону № 1952). Тобто, якщо у визначений строк (після залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху) державний реєстратор не отримав відповідні відомості (документи), відсутність яких була підставою для залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, він має право відмовити у державній реєстрації прав. Оскільки рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху (стаття 23 Закону № 1952) не було прийнято, державний реєстратор незаконно відмовила у державній реєстрації прав. Крім того, у статті 24 Закону № 1952 йдеться про прийняття державним реєстратором рішення про відмову в державній реєстрації прав. Прийняття державним реєстратором рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій Законом № 1952 не передбачено.
Суд встановив, що державний реєстратор Луканіна М.А. діяла всупереч Закону № 1952, тому визнав обґрунтованою вимогу ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування прийнятого 02.09.2025 "Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій" № 80646293. 
Суд також дійшов висновку, що прийняття державним реєстратором за результатами розгляду заяви позивача рішень, що не передбачені Законом № 1952, свідчить про ненадання Департаментом адміністративної послуги, з приводу отримання якої звернувся ОСОБА_1 , тобто про допущення Департаментом бездіяльності.
Щодо обставин, які, на думку державного реєстратора, перешкоджають державній реєстрації права, суд вказав таке.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону № 1952, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. 
До заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 додали посвідчений нотаріусом договір купівлі-продажу від 24.07.1998, згідно з яким ОСОБА_1 і ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_2 встановив, що квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Цюрупинським райгробудом 24.11.1994 за № 1113, і зареєстрована в Цюрупинському бюро технічної інвентаризації за № 4633. У договорі вказано, що він підлягає реєстрації в Цюрупинському бюро технічної інвентаризації. Договір було зареєстровано в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації по місту Цюрупинськ 24.07.1998, що підтверджується відповідним штампом з відомостями, що власниками квартири є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
У відзиві Департамент вказав, що "заявником не було надано відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року". Це твердження не відповідають дійсності.
Як вказано вище, нотаріусу, який посвідчив договір купівлі-продажу квартири, було пред`явлено свідоцтво про право власності на житло (продавця квартири), право власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було зареєстровано Херсонським міжміським бюро технічної інвентаризації по місту Цюрупинськ.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 23 Закону № 1952, підставою для залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху (а таке рішення, про що вказано вище, державний реєстратор не приймала, спірне рішення є рішенням про зупинення розгляду заяви, прийняття якого Законом № 1952 не передбачено) є неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. 
Суд зазначив, що звернення державного реєстратора до Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради з проханням "повідомити наявну інформацію, щодо реєстрації права власності на майно …", при тому, що відсутність доступу до носіїв інформації через тимчасову окупацію відповідної території є загальновідомим фактом, свідчить про усунення від розгляду заяви по суті.
Належним способом захисту прав в даному випадку є зобов`язання Департаменту розглянути заяву.
З метою захисту прав позивача та усунення перешкод у розгляді заяви суд визнав за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати Рішення про зупинення розгляду. 
Зміст рішень державного реєстратора не дозволяє суду встановити, чи були встановлені факти, що вказані у пункті 1 частині третій статті 10, наявність/відсутність яких є підставою для проведення реєстраційної дії/відмови в державній реєстрації прав, або обставини, що зумовлюють зупинення державної реєстрації прав (статті 25 Закону № 1952), тобто встановити дотримання всіх умов, визначених законом, для прийняття рішення на користь позивача (частина четверта статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України), тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині зобов`язання Департаменту здійснити державну реєстрацію прав. 
Судові витрати покладаються на Департамент. 
Керуючись статтями 2, 9, 19, 139, 241, 245, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 16.07.2025 державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Рішення про зупинення розгляду заяви № 79928312.
3. Визнати протиправним та скасувати прийняте 02.09.2025 державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80646293.
4. Зобов`язати Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради розглянути відповідно до вимог Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" подану 10.07.2025 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заяву про державну реєстрацію прав (реєстраційний номер заяви 67871519) та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки питання, наданої судом у рішенні.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна