Справа № 211/3673/25
Провадження № 2-о/211/9/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Рагозіної С.О.,
присяжних Кривицької Н.С., Левченко Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Мариненко Е.П,, 
представника заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи Таборовець Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання своєї племінниці ОСОБА_3 , 1967 року народження, померлою. Вказавши, що він мав рідну сестру ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті сестри він, та її донька ОСОБА_3 , прийняли спадщину на житловий будинок з господарським забудовами за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці 600 кв.м. В зазначеному будинку він проживає з 2000 року, сплачує комунальні послуги. З 1996 року місце знаходження ОСОБА_3 не відоме, будь-яких відомостей від неї не надходило.
Оголошення племінниці померлою необхідно йому для оформлення спадщини на частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого вона є на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців за законом у ОСОБА_3 , про яких йому б було відомо, немає.
Тому у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини у вигляді нерухомого майна, належним розпорядженням домоволодінням, у якому він проживає разом з родиною, сплачуючи комунальні послуги та утримуючи житло, вважає, що в даному випадку наявні всі підстави для встановлення даного факту і просить задовольнити вимоги.
Ухвалою суду від 07 травня 2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження. В порядку підготовки справи до судового розгляду вчинити наступні підготовчі дії: встановити осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитати відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання державного кордону України особою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Зобов`язати відповідальну особу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України виконати вимоги цієї ухвали суду протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали.
У судовому засіданні представник заявника адвокат Горбачевська І.П. на заявлених вимогах наполягала.
Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. проти заявлених вимог не заперечувала.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту обстеження останнього місця проживання ОСОБА_3 від 15.10.2025 року, який складений на підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2025 року, ОСОБА_5 – завідувачем відділу з правових питань, Грильковою О.В. – завідувачем відділу з питань благоустрою, транспорту та житла, Нос Л.І. – головного спеціаліста організаційного відділу виконкому Довгинцівської районної в місті ради, з метою проведення обстеження останнього відомого місця проживання ОСОБА_3 за адресами: АДРЕСА_2 , було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 за інформацією сусідів, та власників квартир АДРЕСА_4 ОСОБА_3 не проживає приблизно з 1999 року, вона продала квартиру та виїхала до російської федерації, щодо подальшої її долі та місця перебування інформація відсутня. За адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_2 з дружиною, йому належить частка будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.07.1995 року, інша частка належить ОСОБА_3 , яка протягом останніх 25 років, за місцем знаходження права власності не з`являється, зв`язок з нею повністю загублений.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша третя статті 89 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до частин 1, 3 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою:
по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років;
по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців;
по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;
по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
Тобто, на відміну від підстави для встановлення факту смерті особи (наявність достовірних доказів, що свідчать про її загибель), підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц та у постанові від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Метою звернення до суду ОСОБА_2 є необхідність оформлення спадкових прав на нерухоме майно, частка у якому належить ОСОБА_3 .
Оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності, які надані заявником, та витребувані судом, суд доходить висновку про наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 , 1967 року народження померлою, з роз`ясненням заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
Судові витрати у справах окремого провадження відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 39, 55, 60 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 295-300 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи померлою повністю.
Оголосити померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати дату набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: С.О. Рагозіна

Присяжні: Н.С. Кривицька 

Г.М. Левченко