ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
29.06.2026	справа №910/4195/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження
справу № 910/4195/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоменеджмент Групп» (вул. Маяцька дорога, буд.16, селище Хлібодарське, Одеська область, 67667; ідентифікаційний код 41655832)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюіс» (вул. Рибальська, буд. 13, оф. 4, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 43050877)
про стягнення 37 286,58 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоменеджмент Групп» (далі - ТОВ «Екоменеджмент Групп») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюіс» (далі - ТОВ «Дюіс») 36 037,80 грн основної заборгованості, що утворилася в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 10.02.2025 №01/02.2025 (далі - Договір), та 1 248,78 грн штрафу, а всього 37 286,58 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що:
- 10.02.2025 ТОВ «Екоменеджмент Групп» (виконавець) та ТОВ «Дюіс» (замовник) було укладено Договір, відповідно до якого виконавець надає інформаційні послуги замовнику у вигляді 4-ох публікацій у газетах у місці здійснення планованої діяльності (м. Марганець);
- на підтвердження виконання робіт ТОВ «Екоменеджмент Групп» було складено: 
акт від 14.02.2025 №5 про виконані роботи: відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Нове місто» від 29.08.2024, а саме «Повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінки впливу на довкілля» на суму 12 100 грн; рахунок від 14.02.2025 №6 на суму 12 100 грн; податкову накладну від 14.02.2025 № 2 на суму 12 100 грн і квитанцію про її реєстрацію від 25.02.2025 №9043581244;
акт від 14.02.2025 №6 про виконані роботи: відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Вісті Придніпров`я» від 29.08.2024, а саме «Повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінки впливу на довкілля» на суму 11 340 грн; рахунок від 14.02.2025 №9 на суму 11 340 грн; податкову накладну від 14.02.2025 №3 на суму 11 340 грн і квитанцію про її реєстрацію від 25.02.2025 №9043569810;
акт від 14.02.2025 №7 про виконані роботи: відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Наше місто» від 06.02.2025, а саме «Оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля» на суму 5 000 грн; рахунок від 17.02.2025 №10 на суму 5 000 грн; податкову накладну від 14.02.2025 №4 на суму 5 000 грн і квитанцію про її реєстрацію від 25.02.2025 №9043576345;
акт від 14.02.2025 №8 про виконані роботи: відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Вісті Придніпров`я» від 06.02.2025, а саме «Оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля» на суму 7 597,80 грн; рахунок від 14.02.2025 №11 на суму 7 597,80 грн; податкову накладну від 14.02.2025 №5 на суму 7 597,80 грн і квитанцію про її реєстрацію від 25.02.2025 № 9042753385;
- вказані документи були отримані та підписані відповідачем без зауважень, про що свідчать електронні підписи на актах;
- ТОВ «Екоменеджмент Групп» було надано ТОВ «Дюіс» послуг за Договором на загальну суму 36 037,80 грн, що вказує на повне виконання з боку виконавця своїх зобов`язань за Договором, проте змовником зобов`язання за Договором до теперішнього часу не виконано;
- у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано 1 248,78 грн штрафу.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідач 05.05.2026 подав суду клопотання про зобов`язання позивача надати висновок спеціаліста та письмові пояснення у справі, в якому вказав таке:
- позивач позиціонує себе як ISO-сертифіковану компанію з багаторічним досвідом у сфері оцінки впливу на довкілля (ОВД) та найвищими стандартами документообігу; саме ця репутація стала підставою для залучення ТОВ «Екоменеджмент Групп» як субпідрядника; керуючись статтею 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідач просить суд зобов`язати позивача як спеціаліста у сфері ОВД надати обґрунтований висновок щодо: 
« 1. Чи є нормальною галузевою практикою укладення договору на надання послуг в односторонньому порядку без підпису замовника? 
2. Чи відповідає стандартам ISO та професійній практиці оформлення актів виконаних робіт з посиланням на договір, реквізити якого відрізняються від фактично укладеного між сторонами? 
3. Надати приклади аналогічної практики оформлення первинних документів у подібних проектах з ОВД.»;
- ТОВ «Екоменеджмент Групп» подало позов на підставі Договору, при цьому, по-перше, Договір підписаний виключно однією стороною - позивачем, підпис ТОВ «Дюіс» відсутній; по-друге, публікації у ЗМІ є невід`ємною частиною процедури ОВД, що є предметом основного договору №02/03.2024; примітка до додатку №1 прямо встановлює: «У вартість робіт входить оплата суб`єктом господарювання за двократне опублікування повідомлення та оголошення двох друкованих ЗМІ»; по-третє, акти №5 і №6 засвідчують публікації від 29.08.2024 - за 5,5 місяців до дати Договору;
- просить суд також зобов`язати ТОВ «Екоменеджмент Групп» відповісти:
« 1. На якій правовій підставі Договір № 01/02.2025, підписаний лише Позивачем, вважається укладеним відповідно до ст. 638 ЦК України? 
2. Яка самостійна цінність публікацій за Договором № 01/02.2025, відмінна від публікацій передбачених Договором № 02/03.2024 та його Додатком № 1? 
3. Чому публікації від 29.08.2024 (Акти № 5, № 6) оформлені на підставі договору датованого 10.02.2025? 
4. На якій підставі Позивач підтвердив суду що не подавав інших позовів з тим самим предметом, якщо справа № 910/3687/26 була повернута лише за три дні до подання цього позову?».
Відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.
Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи.
Експерт зобов`язаний надати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.
Експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи. За відсутності заперечень учасників справи експерт може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Експерт не має права передоручати проведення експертизи іншій особі.
Експерт має право:
1) ознайомлюватися з матеріалами справи;
2) заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків, якщо експертиза призначена судом;
3) викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання;
4) бути присутнім під час вчинення процесуальних дій, що стосуються предмета і об`єктів дослідження;
5) для цілей проведення експертизи заявляти клопотання про опитування учасників справи та свідків;
6) користуватися іншими правами, що надані Законом України «Про судову експертизу».
Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.
Призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо надані на його запит матеріали недостатні для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову повинна бути вмотивованою.
Згідно зі статтею 90 ГПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.
Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.
На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.
Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання.
Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.
Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом із заявою свідка надає такі докази.
Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: 1) з підстав, визначених статтями 67, 68 цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.
За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.
Отже, зобов`язати чи ні учасника справи надати відповідь на питання іншого учасника справи належить до дискреційних повноважень господарського суду, оскільки суд може, а не зобов`язаний визнати підстави для відмови від відповіді відсутніми.
Розглядаючи заявлене відповідачем клопотання, суд виходить з того, що при застосуванні положень статті 90 ГПК України суду необхідно оцінювати не лише формальну відповідність поставлених запитань вимогам процесуального закону, а й їх доцільність, з огляду на заявлені предмет та підстави позову.
Дослідивши зміст запитань, поставлених відповідачем позивачу у клопотанні, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованої потреби в одержанні відповідей позивача, оскільки запитання не впливають на розгляд даної справи по суті. 
Що ж до зобов`язання позивача подати висновок експерта з поставлених відповідачем питань, то в цій частині клопотання також не підлягає задоволенню, оскільки з`ясування таких питань не впливає на факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити отримані послуги.
Стосовно посилань відповідача на справу №910/3687/26 в контексті надання позивачем суду підтвердження про те, що останній не подавав інших позовів з тим самим предметом, якщо зазначена справа була повернута лише за три дні до подання цього позову, то ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2026 №910/3687/26 (суддя Турчин С.О.) позовну заяву ТОВ «Екоменеджмент Групп» про стягнення заборгованості за договорами від 18.03.2024 №02/03.2024 і від 10.02.2025 №01/02.2025 разом із доданими до неї документами повернуто заявнику.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Так, позивачем до матеріалів позовної заяви додано Договір, за умовами якого:
- виконавець (ТОВ «Екоменеджмент Групп») надає інформаційні послуги замовнику (ТОВ «Дюіс») у вигляді 4-ох публікацій у газетах у місці здійснення планованої діяльності (м. Марганець) (пункт 1.1);
- замовник зобов`язується здійснити оплату послуг виконавця згідно з наданим рахунком та актом виконаних робіт (пункт 2.1);
- замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавця оплату відповідно до виставленого рахунка та з дня підписання акта виконаних робіт (пункт 3.1);
- очікувана вартість Договору 36 037,80 грн (пункт 3.2);
- сторони несуть відповідальність за невиконання та неналежне виконання своїх обов`язків згідно з Договором відповідно до чинного законодавства; винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення зобов`язання (пункт 4.1);
- Договір діє з моменту підписання та діє до 31.03.2025 (пункт 5.1).
Судом встановлено, що Договір 10.02.2025 підписаний електронним підписом уповноваженої особи позивача, проте відповідачем Договір не підписаний, тобто Договір є таким, що не укладений.
Позивачем було виставлено відповідачу рахунки від 14.02.2025 №6 на суму 12 100 грн, від 14.02.2025 №9 на суму 11 340 грн, від 17.02.2025 №10 на суму 5 000 грн, від 14.02.2025 №11 на суму 7 597,80 грн. Вказані рахунки підписані електронними підписами директорів сторін.
Також сторонами шляхом накладення електронних підписів директорів було підписано такі акти: 
від 14.02.2025 №5 на суму 12 100 грн (найменування робіт, послуг - відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Нове місто» від 29.08.2024, а саме «Повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінки впливу довкілля»), позивачем підписано 17.02.2025, а відповідачем - 24.02.2025;
від 14.02.2025 №6 на суму 11 340 грн (найменування робіт, послуг - відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Вісті Придніпров`я» від 29.08.2024, а саме «Повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінки пливу на довкілля»), позивачем підписано 17.02.2025, а відповідачем - 24.02.2025;
від 14.02.2025 №7 на суму 5 000 грн (найменування робіт, послуг - відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Наше місто» від 06.02.2025, а саме «Оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля»), позивачем підписано 17.02.2025, а відповідачем - 24.02.2025;
від 14.02.2025 №8 на суму 7 597,80 грн (найменування робіт, послуг - відшкодування витрат на оплату публікації в газеті «Вісті Придніпров`я» від 06.02.2025, а саме «Оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля»), позивачем підписано 17.02.2025, а відповідачем - 24.02.2025.
В наведених актах є посилання на «Договір: №01/02.2025 від 10.02.2025 року», втім як з`ясовано судом такий договір сторонами не укладався.
Проте підписання обома сторонами спірних актів свідчить про надання таких послуг позивачем і прийняття їх без будь-яких зауважень відповідачем.
За вказаними актами позивачем було зареєстровано податкові накладні, які прийняті податковими органами, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про їх реєстрацію.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статі 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.
У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що сторонами укладено усний договір про надання послуг.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною другою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

ВИСНОВКИ

Отже, судом встановлено, що сторонами не було укладено письмового договору.
Проте уповноваженими представниками сторін було підписано акти від 14.02.2025 №5 на суму 12 100 грн, від 14.02.2025 №6 на суму 11 340 грн, від 14.02.2025 №7 на суму 5 000 грн і від 14.02.2025 №8 на суму 7 597,80 грн, що є підтвердженням надання ТОВ «Екоменеджмент Групп» послуг і прийняття таких послуг ТОВ «Дюіс» без будь-яких зауважень, та свідчить про укладення сторонами усного договору про надання послуг.
Втім, оскільки договору, який би передбачав строки оплати відповідачем отриманих послуг, сторонами укладено не було, то в силу приписів частини другої статті 530 ЦК України позивач мав звернутися до ТОВ «Дюіс» з відповідною вимогою щодо оплати отриманих послуг.
Однак матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ «Екоменеджмент Групп» до відповідача з вимогою про оплату наданих послуг, а тому строк оплати не настав і вимоги позивача в частині стягнення з ТОВ «Дюіс» 36 037,80 грн основної заборгованості задоволенню не підлягають.
Що ж до стягнення з відповідача 1 248,78 грн штрафу, то, по-перше, така вимога є похідною від первісної, в задоволенні якої судом відмовлено, а, по-друге, матеріали справи не містять договору з умовами можливості нарахування позивачем відповідачу суми штрафу за порушення строків оплати послуг, що позбавляє ТОВ «Екоменеджмент Групп» права на нарахування штрафу.
За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору та послуг адвоката позивача слід покласти на ТОВ «Екоменеджмент Групп».
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоменеджмент Групп» (вул. Маяцька дорога, буд.16, селище Хлібодарське, Одеська область, 67667; ідентифікаційний код 41655832) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюіс» (вул. Рибальська, буд. 13, оф. 4, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 43050877) про стягнення 37 286,58 грн.
2. Судові витрати зі сплати судового збору та послуг адвоката позивача покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоменеджмент Групп» (вул. Маяцька дорога, буд.16, селище Хлібодарське, Одеська область, 67667; ідентифікаційний код 41655832).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.06.2026.

Суддя Оксана Марченко