Справа № 712/4266/26
Провадження № 3/712/1395/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Вовченка М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника сектору комплектування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 265/2026, ОСОБА_1 , будучи заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальником сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідно до підпункту «т» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у порушення вимог частини першої статті 23 Закону, отримав подарунок у зв`язку із здійсненням діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави від Благодійної організації «Благодійний Фонд «Збережи Україну», код ЄРДПОУ 38588384, в особі голови ОСОБА_2 у вигляді безоплатної передачі у користування транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT 3C, 2017 р.в., загальною вартістю 394 256,35 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-5 КУпАП
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він не отримував подарунка від БФ «Збережи Україну», яка в своїх повноваженнях не мала права дарувати, продавати або реєструвати матеріальні цінності на інших фізичних осіб, а лише надавати в оренду або тимчасове користування, про що свідчать відповідні документи (договір на тимчасовий талон реєстрації транспортного засобу). Крім того в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ним корупційного адміністративного правопорушення.
Умислу на скоєння адміністративного правопорушення не мав. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу
Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна, або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Протиправні діяння цього виду вчиняються умисно, можуть полегшувати (спрощувати, прикривати) скоєння корупційних правопорушень, а також мати суміжні склади з корупційними правопорушеннями.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Вимогами ч. 1 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особам, зазначеним у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.
За приписами ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.
Згідно з ч. 1 ст. 172-5 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови порушення встановлених Законом обмежень щодо одержання подарунків, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особою. Відповідно до примітки до ст. 172-5 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Антикорупційним законодавством також установлено виняток з такого правила можливість приймати дарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.
Передбачене обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які даруються близькими особами або одержуються як загальнодоступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Наведені вище норми приводять до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-5 КУПАП є формальним, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу правопорушення за ч.1 ст.172-5 КУпАП є умисна дія чи бездіяльність, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся із письмовим зверненням до голови Благодійної організації із проханням посприяти йому, як військовому, який виконує свої завдання на всіх напрямках бойових дій та для відрядження для виконання службових завдань по областям України, про сприяння відсічі збройній агресії російської федерації та надання в якості гуманітарної(благодійної допомоги) транспортний засіб в користування.
Вказане звернення було розглянуто та прийнято рішення надати транспортний засіб автомобіль Volkswagen Passat B8 відповідного до Типового договору у тимчасове користування, про що зазначено у тимчасовому реєстраційному талоні.
У договорі про передачу указаного транспортного засобу зазначено, що даний автомобіль надається в тимчасове користування, при цьому згідно тимчасового талона серії XXP № 113080 власником даного автомобіля являється БО «БФ Збережи Україну» та автомобіль підлягає обов`язковому поверненню власнику протягом 90 днів після завершення воєнного стану.
Таким чином, ОСОБА_1 отримав вказаний автомобіль лише у тимчасове користування, а не набув права власності на нього. В документах про передачу автомобіля в тимчасове користування не зазначено, що останній має право розпоряджатися даним автомобілем, реєструвати його на себе а бо іншу особу, продавати надавати в оренду, тощо.
Вказаний транспортний засіб відповідно до акту N? 82 від 07.12.2025 був повернутий.
Згідно роз`яснення МЮУ Департаменту антикорупційного законодавства та законодавства про правосуддя від 28 липня 2011 року щодо одержання подарунків особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування питання неправомірності подарунків має бути доведений причинно - наслідковий зв`язок отримання публічним службовцем у власних інтересах подарунків.
У будь-якому випадку склад корупційного правопорушення передбачає наявність чотирьох взаємозумовлених взаємопов`язаних елементів: об`єкта та об`єктивної сторони, суб`єкта і суб`єктивної сторони і відсутність хоча б однієї із вказаних ознак виключає наявність корупційного діяння.
Обов`язковою ознакою, за якою неправомірні діяння визнаються корупційними, є корисливий або інший особистий інтерес осіб, які є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення, а тому при з`ясуванні суб`єктивної сторони будь-якого із передбачених законом корупційних правопорушень, належить перевіряти наявність у правопорушника такого інтересу.
В даному випадку суду не надано доказів, що ОСОБА_1 мав будь-який корисливий або інший особистий інтерес та матеріали таких даних також не містять взагалі, а тому суд вважає, що в його діях немає невід`ємних ознак суб`єктивної складової корупційного правопорушення.
Ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» забороняє отримувати подарунки за наявності однієї з умов: у зв`язку зі здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи.
Тобто, таке порушення матиме місце у разі одержання подарунку у зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає.
Пов`язаними із виконанням службових обов`язків є подарунки, що надаються як подяка за раніше вчинені службовцем дії (бездіяльність) або прийняті ним рішення на користь дарувальника або третіх осіб; або даруються в очікуванні заздалегідь необіцяного вчинення публічним службовцем дій (бездіяльності) або прийняття ним рішень на користь дарувальника чи третіх осіб. Таким чином, для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв`язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування та одержанням подарунку. Якщо такий зв`язок у конкретному випадку не встановлено, відповідальність за ст. 172-5 КУпАП виключається.
У разі порушення вимог щодо отриманого подарунка має бути доведений причинно-наслідковий зв`язок отримання посадовою особою у власних інтересах подарунків у зв?язку із виконанням своїх посадових функцій.
Жодних доказів того, що ОСОБА_1 отримав подарунок від Благодійної організації «Благодійний Фонд «Збережи Україну» до протоколу не надано. Сам ОСОБА_1 пояснив, що він не отримував подарунка від БФ «Збережи Україну», яка повноваженнях не мала права дарувати, продавати або реєструвати матеріальні цінності на інших фізичних осіб а лише надавати в оренду або тимчасове користування, про що свідчать відповідні документи (договір на тимчасовий талон реєстрації транспортного засобу). Також жодних доказів, що вказаний подарункодавець є підлеглою особою, не надано.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, судом констатується відсутність допустимих і належних доказів, якими б підтверджувалось існування в діях ОСОБА_1 порушення, пов`язаного з корупцією, зокрема передбаченого ч. 1ст. 172-5 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що отримані грошові кошти були саме подарунком, що такий подарунок відноситься до категорії неправомірних через свою корупційну складову, яка обумовлена здійсненням такою особою своєї службової діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або отримуються від підпорядкованих ним осіб, не встановлений причинний зв`язок та мета отримання вказаних грошових коштів, не доведений умисел на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1ст. 172-5 КУпАП, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому вид такого умислу, його направленість сформульовані не були.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».
В силу п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
В своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, суд неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпції.
Відповідно до ч. 3ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім цього, відповідно до ст. 62 ч. 3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Як було зазначено раніше, згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відсутність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності обов`язкових ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, таких як умисел та корисна мета, виключає можливість притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.
Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів у справі, пояснення притягуваного, дослідивши письмові докази по справі, суд, як орган, який згідно вимог ст. 252 КУпАП
КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що складаючи даний протокол орган, який його складав, не здобув доказів, що ОСОБА_1 отримав подарунок від БО «БФ «Збережи Україну» у зв`язку із здійсненням своєї діяльності, пов`язаної із виконанням функцій органів держави, мав корисну мету чи корисливий або інший інтерес чи передбачав негативні наслідки для держави в результаті такого правочину, тобто відсутній наслідковий зв`язок між виконанням ним даних функцій та одержанням подарунка, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, ч. 1 ст.172-5, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.252, ст.283, ст.284 КУпАП, ст.ст.61,62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.172-5 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського
районного суду м. Черкаси  О.І.Кончина