Справа № 740/4976/25
Провадження № 3-в/740/22/26 
П О С Т А Н О В А
08 червня 2026 року м.Ніжин 
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Пучка М.С.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,
встановив:
У поданій заяві від 02 червня 2026 року ОСОБА_1 ставиться питання про відстрочку сплати штрафу на виконання постанови Ніжинського міськрайонного суду від 01 квітня 2026 року за ч.1 ст.130 КУпАП на 6 місяців, з посиланням на скрутне матеріальне становище, що унеможливлює сплату штрафу єдиним платежем у встановлений строк. Судовий розгляд просить провести за відсутності.
Інші заяви, клопотання станом на 08 червня 2026 року відсутні.
Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно з ст.307 даного Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з ст.304 КУпАП питання зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 по справі №2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення зокрема 17000 грн штрафу, до заяви про відстрочку сплати штрафу додав довідку Управління обслуговування громадян... від 02 червня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю..., грудень 2025 року-2920 грн..., травень 2026 року-3209 грн. Інших даних суду не подано.
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про відстрочку сплату штрафу суд має встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.
Також судом враховується, що вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст.130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. 
Надана ОСОБА_1 довідка про отримання ним щомісячної грошової допомоги не містить повної інформації про його дійсний майновий стан, зокрема, про отримання чи неотримання інших видів доходу (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат або інших видів доходів), що унеможливлює задоволення заяви про відстрочку сплати штрафу.
Керуючись ст.ст.298, 301, 303, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,- 
постановив:
Відмовити  ОСОБА_1 узадоволенні заяви про відстрочку сплати штрафу.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Олійник.