Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2026 р. № 520/11193/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.06.2009 він був виключений із військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі п. 6 п.п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виключення), на підставі засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, що підтверджується відміткою у довідці №4/620 від 30.06.2009. Однак, 13.04.2026 після оновлення інформації у застосунку «Резерв+» позивач виявив відмітку про порушення правил військового обліку із зазначенням причини звернення до Національної поліції України: «Не стали на військовий облік за місцем перебування як ВПО», дата звернення – 11.04.2026. Позивач наголошує на протиправності поновлення його на військовому обліку як особи, яка була виключена з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що особи, раніше виключені з обліку через судимість, з 18.05.2024 вважаються такими, що поновлені або повторно взяті на військовий облік. Набувши статусу військовозобов`язаного, позивач був зобов`язаний дотримуватися Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487. Як вбачається з матеріалів справи та долученої самим позивачем довідки № 1306-5003395700, 11.08.2024 ОСОБА_1 отримав статус внутрішньо переміщеної особи. Його фактичним місцем проживання стала адреса: АДРЕСА_1 . Частина 3 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункт 10-1 Правил № 1487 безальтернативно встановлюють, що у період дії правового режиму воєнного стану військовозобов`язані у разі залишення свого місця проживання зобов`язані стати в 7-денний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у територіальному центрі комплектування за місцем фактичного перебування. ОСОБА_1 вказаний імперативний обов`язок проігнорував. До закінчення встановленого 7-денного строку, тобто до 18.08.2024, він не з`явився до відповідного територіального центру комплектування у місті Львів з паспортом та військово-обліковим документом для взяття на облік. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що на момент виключення позивача з військового обліку діяли норми законодавства, які прямо передбачали таку підставу для виключення. Відтак відповідне рішення та набутий позивачем правовий статус були законними та правомірними на момент їх виникнення. Сам по собі факт подальшої зміни законодавства не може автоматично скасовувати правові наслідки рішень, які були прийняті відповідно до законодавства, чинного на момент їх прийняття, оскільки це суперечило б принципу правової стабільності та легітимних очікувань особи. Крім того, чинне законодавство не містить положень щодо автоматичного поновлення військового обліку осіб, які були виключені з нього раніше на законних підставах.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 30.06.2009 був виключений із військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі п. 6 п.п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виключення), на підставі засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, що підтверджується відміткою у довідці №4/620 від 30.06.2009. 
За результатами формування військово-облікового документа у мобільному застосунку «Резерв+» станом на 05.01.2026 відображено інформацію про виключення ОСОБА_1 із військового обліку: категорія обліку – «не військовозобов`язаний», підстава виключення – «інше», номер в реєстрі «Оберіг»: 051020231455578400001, дата уточнення даних – 17.02.2025.
Поряд із тим, 13.04.2026 після оновлення інформації у застосунку «Резерв+» позивач виявив відмітку про порушення правил військового обліку із зазначенням причини звернення до Національної поліції України: «Не стали на військовий облік за місцем перебування як ВПО», дата звернення – 11.04.2026. Крім того, зазначено, що позивач не є військовозобов`язаним.
14.04.2026 адвокатом позивача було направлено адвокатський запит №14/04/26 до відповідача, в якому запитувалась інформація щодо підстав внесення зазначеної відмітки, а також зверталась увага на її можливу помилковість, оскільки позивач є особою, виключеною з військового обліку, та не є військовозобов`язаним. Відповідно, на нього не поширюється дія Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Крім того, у вказаному запиті було заявлено вимогу про видалення відомостей щодо порушення правил військового обліку з відповідних інформаційних систем, зокрема Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Резерв+»), у зв`язку з відсутністю у позивача статусу військовозобов`язаного.
04.05.2026 на адресу адвоката надійшла відповідь №10/477 від 16.04.2026, у якій зазначено, що позивач порушив правила військового обліку через не постановку на облік за місцем оформлення ВПО, у зв`язку з чим 11.04.2026 його було подано в розшук до органів Національної поліції України.
Не погоджуючись із тим, що у військово-обліковому документі Резерв + міститься запис про порушення ним правил військового обліку, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-друга статті 1 Закону).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).
Поняття та види, порядок ведення військового обліку, постановка на військовий облік, а також зняття та виключення з нього визначені статтями 33 - 37 Закону № 2232-XII (на день постановки позивача на військовий облік та визнання його не придатним до військової служби Закон № 2232-XII діяв у редакції від 10.05.2009).
У відповідності до частини першої статті 33 Закону № 2232-XII усі військовозобов`язані та призовники підлягають військовому обліку.
Згідно з частиною третьою статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік усіх військовозобов`язаних та призовників провадиться за місцем їх проживання, а також за обсягами та деталізацією і поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII (на момент виключення позивача з військового обліку 30.06.2009) виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Згідно із пунктом 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною восьмою статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2016 року № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII) органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Згідно з ч. 9 ст. 5 Закону № 1951-VIII,органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Стаття 14 Закону № 1951-VIII регламентує ведення Реєстру.
Так, ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Частиною 3 статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Пунктом 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Виходячи з наведеного, ключовим для вирішення даного спору є питання про те, чи був відповідач військовозобов`язаним час внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як встановлено судом позивача 30.06.2009 визнано непридатним до військової служби.
Статус позивача по відношенню до військової служби як непридатного з виключенням з військового обліку на підставі засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, підтверджується довідці №4/620 від 30.06.2009.
Необхідно зазначити, що виходячи з положень статей 72-75, 77 КАС України, записи у довідці №4/620 від 30.06.2009 є належними та достатніми у своїй сукупності доказами для встановлення факту виключення позивача з військового обліку .
Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 21 травня 2025 року (справа № 280/2880/24), законодавець виокремлює поняття зняття з військового обліку та виключення з військового обліку, при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону № 2232 висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Отже, законодавство не передбачає можливості взяття на військовий облік осіб, виключених з військового обліку, яким є позивач.
Тобто, відповідач був зобов`язаний діяти лише відповідно до чинного законодавства, зокрема пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 2232, який можливості поновлення на військовому обліку осіб, виключених з нього, не передбачає.
Стосовно доводів відповідача про автоматичне взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів суд звертає увагу, що таке взяття відносно позивача було неможливим через втрату позивачем статусу військовозобов`язаного ще у 2009 році.
Законодавство України не містить положень, які б автоматично скасовували чинність рішень про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, що були прийнятими уповноваженими на те органами до набрання чинності Порядком №1487, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX, чи Порядком №559.
Крім того, встановивши невідповідність між даними військово-облікового документу позивача (військового квитка) і відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідач мав вжити заходів щодо усунення цих розбіжностей шляхом внесення змін до реєстру.
Оскільки на час виникнення спірних відносин позивач не перебував в статусі військовозобов`язаного, то відповідно на позивача не розповсюджувались обов`язки військовозобов`язаного, які визначені Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому позивач не вчиняв порушень, які б могли бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП.
Відтак, наявність в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення позивачем правил військового обліку є наслідком протиправної бездіяльності самого відповідача щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних 30.06.2009.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку є протиправними, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах передбачено, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведені висновки, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА