ф
УХВАЛА

27 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 280/1293/25
адміністративне провадження № К/990/21257/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.01.2026 у справі №280/1293/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив:
- визнати протиправними дії Відповідача щодо ненарахування та невиплати з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- зобов`язати Відповідача з 01.07.2021 нараховувати та виплачувати щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови № 713, без обмеження максимальним розміром;
- визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 313/С від 13.03.2024 станом на 01.01.2021 у розмірі 80 % грошового забезпечення (27 809,21 грн) з урахуванням щомісячної доплати 2 000 грн за Постановою № 713, без обмеження максимальним розміром;
- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2021 на підставі довідки № 313/С від 13.03.2024, включаючи 80 % грошового забезпечення та доплату 2000 грн за Постановою № 713, без обмеження максимальним розміром;
- стягнути різницю між нарахованою та виплаченою пенсією за період з 01.01.2021 по дату фактичного перерахунку однією сумою з компенсацією втрати доходів у розмірі 3% річних.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови № 713, без обмеження максимальним розміром.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №313/С від 13.03.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 у розмірі 80% грошового забезпечення (27 809,21 грн) з урахуванням щомісячної доплати 2 000 грн за Постановою № 713, без обмеження максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 на підставі довідки №313/С від 13.03.2024 у розмірі 80% грошового забезпечення (27 809,21 грн), включаючи щомісячну доплату 2 000 грн за Постановою № 713, без обмеження максимальним розміром, та виплачувати перераховану пенсію.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
29.01.2026 постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
На зазначену постанову апеляційного суду позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11.05.2026.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
У касаційній скарзі позивач зазначив, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах №380/25987/21, №520/7146/23, №160/3586/19, №400/6254/24.
Проте, в касаційній скарзі позивачем не наведено, які саме норми права (пункт, частина, стаття) застосовано судом без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, а також не наведено обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у справах №380/25987/21, №520/7146/23, №160/3586/19, №400/6254/24є подібними.
Окрім цього, Верховний Суд зазначає, що цитування уривків з постанови Верховного Суду, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення скаржником підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.01.2026 у справі №280/1293/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена 

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова