Справа №443/723/26
Провадження №3/443/330/26

ПОСТАНОВА
іменем України

29 квітня 2026 року        місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, учасника бойових дій

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 02.04.2026 о 22 год 51 хв в м. Ходорів, вул. Богдана Хмельницького, 55, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив, п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. Огляд проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest №6820» та результат огляду станови 1,98 проміле. Працівники поліції давали підписувати роздруківку з приладу «Drager Alcotest №6820», одна він від підпису відмовився. Також працівники поліції роз`яснили право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився та працівники поліції в його присутності склали направлення в медичний заклад. Про те, що не був згідний з результатами огляду проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest №6820» нікому не повідомляв.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О.О. в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.
В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає, що з пояснень ОСОБА_1 та наявних в матеріалах даної справи письмових документів (роздруківки результатів приладу Драгер, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та самого оскаржуваного протоколу), вбачається, що його підзахисний після проходження огляду на перебування в стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, виразив свою незгоду з результатами проведеного огляду, оскільки жоден з вищевказаних документів є не підписаним ОСОБА_1 .. Таким чином, вищевикладені обставини, а саме не направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я після того, як останній виразив свою незгоду з отриманим результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager” (не підписання відповідних документів) свідчить про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч. ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку № 1103, п. 7 Розділу I Інструкції № 1452/735 та недійсність огляду в силу приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП. Вказані в протоколі відомості не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 після того, як пройшов огляд на перебування в стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора “ Drager” був незгідним з його результатом, однак на пропозицію працівників поліції проїхати до медичної установи його підзахисний також відмовився. Таким чином, вищевикладені обставини свідчать, що інспектор поліції вніс до оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення недостовірні відомості, стосовно формулювання (опису) фабули протоколу, адже ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду в найближчій медичній установі, у зв`язку з чим його дії мали бути розцінені поліцейськими як порушення саме п. 2.5 ПДР України, тобто відмова від проходження медичного огляду на вимогу працівника поліції. З урахуванням вищезазначеного докази, долучені поліцейськими до протоколу не підтверджують обставин, зазначених у фабулі протоколу, зокрема і щодо порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР. Направлення, яке наявне в матеріалах справи не складалось працівниками поліції у присутності ОСОБА_1 , оскільки його складання не зафіксоване на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, також на відео відсутній факт ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом. З наявних в матеріалах даної справи письмових документів вбачається, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування автомобілем, що ставить під сумнів законність дій працівників поліції та викладені в протоколі обставини. Також з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП. Долучений до матеріалів справи рапорт не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ, оскільки такий належить до внутрішніх документів МВС України. З врахуванням вищенаведеного, вважає що провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП- підлягає закриттю.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №630556 від 02.04.2026 з якого вбачається, що ОСОБА_1 02.04.2026 о 22 год 51 хв в м. Ходорів, вул. Богдана Хмельницького, 55, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій  пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820». Результат 1,98 проміле. Своїми діями порушив, п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с.4/;
- рапортом інспектора СРПП ВнП №1 Стрийського РУП капітана поліції Івана Тіцького від 02.04.2026, відповідно до якого під час патрулювання спільно з старшим сержантом поліції Хапатівським Романом, було отримано інформацію про те, що водій автомобіля «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Під час зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,98 проміле /а.с.3/;
- роздруківкою з приладу «Drager Alcotest №6820» відповідно до якої ОСОБА_1 проходив огляд, результат тесту - 1,98 проміле /а.с.4/;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.04.2026, згідно з яким ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та від проходження якого останній відмовився /а.с.5/;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, проба позитивна – 1,98 проміле /а.с.6/;
- відеозаписом наявним в матеріалах справи, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №630556 від 02.04.2026, а саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння /а.с.8/.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 , вірно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо покликання сторони захисту на те, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя зазначає наступне.
Суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо його незгоди з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, оскільки такі спростовуються безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.
Із зазначених відеозаписів чітко вбачається поведінка, реакція та висловлювання ОСОБА_1 після проведення огляду, зокрема останній повідомив, що було випив, які свідчать про відсутність з його боку будь-яких заперечень щодо отриманого результату. Навпаки, його поведінка об`єктивно підтверджує фактичне погодження з результатом огляду, що виключає доводи про висловлену незгоду.
Суддя також враховує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що після продуття та результату огляду 1,98 проміле, він не повідомляв працівників поліції, що не згідний з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.
За таких обставин суд вважає, що дії працівників поліції відповідають вимогам п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а складений протокол є правомірним, обґрунтованим та таким, що підтверджує наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи сторони захисту про те, що оскільки ОСОБА_1 не підписував матеріали зокрема протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та розруківку з приладу «Drager Alcotest №6820», відтак відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неспроможними, оскільки спростовуються показами самого ОСОБА_1 та долученим відеозаписом.

Також суддя зазначає, що направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.04.2026, згідно з яким ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я складалось у присутності ОСОБА_1 про що повідомив останній, відтак відповідає вимогам Інструкції.

Щодо покликань захисника на те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суддя зазначає наступне.
Чинним законодавством, зокрема положеннями КУпАП, не передбачено обов`язкового складання окремого письмового документа про таке відсторонення. Водночас із дослідженого відеозапису вбачається, що працівник поліції чітко роз`яснив особі про неможливість подальшого керування транспортним засобом.
Відтак відсутність письмової розписки сама по собі не свідчить про порушення процедури відсторонення від керування транспортним засобом та не є підставою для визнання дій працівників поліції неправомірними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
А відтак інші доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рвачова О.О. не аналізуються судом, оскільки на висновки суду про наявність в його діях події та складу адміінстративного правопорушення не впливають.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Застосоване судом до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. 

Керуючись ст. ст. 23, 33,36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Повний тест постанови складено 01.05.2026.

Суддя       Р.Г. Равлінко