У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1414/15-ц
Номер провадження 6/348/33/26

25 травня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючого судді     О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань  О.Р.Боєчко
за участю представника заявника     ОСОБА_1   
за участю представника заінтересованої особи І.Ю.Кузюка
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання,
У с т а н о в и в :
Заявник звернувся до суду з цією заявою, посилаючись на ту обставину, що 10.03.2016 Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області видав виконавчий документ № 348/1414/15-ц за позовом АТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості на користь АТ КБ “ПРИВАТБАНК”.
Вказаний виконавчий документ перебував на примусовому виконанні, однак 22.12.2017 був повернутий стягувачу Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно боржника). Після повернення з виконання оригінал виконавчого документа було втрачено внаслідок дії непереборної сили (знищення приміщення архіву Банку внаслідок ракетного обстрілу 05.10.2025).
Станом на дату подання цієї заяви рішення суду в повному обсязі не виконане. Під час перебування виконавчого документа на примусовому виконанні у 2017 році було стягнуто кошти, які зараховані на погашення заборгованості в сумі 112,40 доларів США (що є еквівалентом 2937,21 грн, перерахованих органами ДВС). Решта суми заборгованості у добровільному чи примусовому порядку не погашалася та залишається боргом ОСОБА_2 перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК". 
У жовтні 2025 року, під час дії воєнного стану, оригінал виконавчого документа було фізично знищено внаслідок ракетного обстрілу. Отже, відсутність активних виконавчих дій Банку є наслідком безперервного ланцюга форс-мажорних обставин та державних обмежень.
Оскільки виконавчий документ був повернутий 22.12.2017 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону (заборона щодо звернення стягнення), відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строк пред`явлення встановлюється заново з дня закінчення дії такої заборони. Валютний мораторій втратив чинність 23.09.2021 і саме з цієї дати розпочався новий 3-річний строк (який мав сплинути 23.09.2024). Оскільки перебіг нового трирічного строку був законодавчо перерваний введенням воєнного стану, заява про видачу дубліката подається Банком у межах діючого строку пред`явлення. У разі іншого тлумачення судом норм права, Банк просить визнати наведені вище причини (тривала дія валютного мораторію, обмеження через карантин згідно з Постановою КМУ № 211, воєнний стан згідно з Указом № 64/2022, а також фізичне знищення архіву Банку) поважними та поновити строк на підставі ст. 433 ЦПК України.
Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеному у заяві.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
Представника заінтересованої особи Кузюк І.Ю. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви та зазначив, що державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу 22.12.2017, останній мав пред`явити виконавчий лист до виконання до 22.12.2020. Банк не вчиняв жодних дій, щодо стягнення заборгованості, не звертався до державної виконавчої служби, хоча і був обізнаний про порушене право, й об`єктивно знав про ці обставини. Після 21.04.2021 (втрата чинності закону « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»), яку банк помилково вважав поважною причиною, адже і в такому випадку банк, хоч і помилково, до 21.04.2023 мав можливість вчиняти дії щодо стягнення заборгованості, але без пояснення причин на вчиняв жодних дій. Безпідставні посилання банку як на поважні причини пропуску трьохрічного терміну на час карантину і на час воєнного стану, так як закон «Про виконавче провадження» не забороняє відкриття виконавчих проваджень та вчинення виконавчих дій по стягненню заборгованості в дані періоди. Таким чином банк не пояснив та не обґрунтував, з яких причин він як стягувач протягом терміну більш як вісім років не подавав виконавчий документ до виконання і які поважні причини завадили банку вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами. Відсутність будь-яких даних про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 10.03.2016 Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області видав виконавчий документ № 348/1414/15-ц за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості на користь АТ КБ “ПРИВАТБАНК”. 
22.12.2017 виконавчий документ повернутий стягувачу Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку зі встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно боржника. 
З наданої стягувачем довідки про втрату виконавчого документа вбачається, що 05.10.2025 через руйнування будівлі «Центру обробки документів» за адресою: м. Львів, вул. Північна, 2, внаслідок військової агресії російської федерації було знищено виконавчий лист 348/1414/15-ц відносно боржника ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією Акту про пожежу за участю (орендаря) представника АТ КБ «Приват Банк» від 06.10.2025 року та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та іншими доказами не спростовано.
З урахуванням наведеного достовірно встановлено, що оригінал виконавчого документа втрачено.
Відповідно до ст.124 Конституцiї України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до п. 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта.
Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.
У постанові Велика Палата Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
У постанові Верховний Суд від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Разом з цим, видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску.
Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в справі № 1519/2-4707/11, провадження № 14-21цс24).
Так, 22.12.2017 року виконавчий документ був повернутий стягувачу Надвірнянським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно боржника). 
На момент винесення державним виконавцем 22.12.2017 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу через встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника діяв Закон України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким було встановлено заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті.
23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України від 13 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 23 вересня 2021 року.
У пункті 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого згідно із Законом України від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває дотепер.
У пунктах 47 і 48 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 07 квітня 2023 року у справі № 910/5925/15-г, від 03 квітня 2025 року у справі № 712/8159/15-ц; від 05 лютого 2025 року у справі № 1616/803/2012.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання обґрунтована та підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 512, 514 ЦК України, ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання задовольнити.
Видати дублікат виконавчого документа по справі № 348/1414/15-ц від 10.03.2016, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ “ПРИВАТБАНК”.
Поновити Акціонерному товариству Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа по справі № 348/1414/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ “ПРИВАТБАНК". 
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Надвірнянського районного суду 
Івано-Франківської області     О.Ю.Максименко

Повне судове рішення складено 29.05.2026.