УХВАЛА
12 травня 2026 року 
м. Київ
справа №640/5619/20
адміністративне провадження №К/990/19305/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі № 640/5619/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і вимоги, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 8 липня 2019 року: №0051224205; №0051204205; №0051194205; №0051234205; рішення ГУ ДФС у м. Києві від 8 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій №0001214205 та №0001204205, а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-222У від 8 липня 2019 року. Обґрунтовуючи безпідставність прийняття вищенаведених рішень, позивач посилався на те, що при здійсненні операцій з купівлі-продажу нерухомого майна виступав як фізична особа без статусу підприємця та сплатив податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, а тому у нього не виникло обов`язку зі сплати податку на доходи фізичних осіб за ставкою, встановленою для фізичних осіб-підприємців, податку на додану вартість та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також і подання відповідної податкової звітності.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 скасовано вищенаведене рішення суду першої інстанції та прийнято нове про задоволення позову.
Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
28.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 року у справі № 640/5619/20.
Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України з посиланням на застосування судом апеляційної інстанції вимог статті 177 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 826/13138/15 та від 06.08.2019 року у справі № 826/14183/16, суть яких зводиться до аналізу діяльності фізичних осіб з продажу нерухомого майна, яка є підприємницькою.
У касаційній скарзі скаржник також зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме:
1) статтю 177 ПК України, яка визначає порядок оподаткування доходів фізичної особи від провадження господарської діяльності;
2) підпункт 14.1.36 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, яким визначено поняття господарська діяльність;
3) підпункт 14.1.202 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, яким визначено поняття продаж товарів;
4) у взаємозв`язку з положеннями статті 172 ПК України, яка регулює оподаткування доходів від операцій з продажу об`єктів нерухомого майна, якщо такі операції не мають ознак підприємницької (господарської) діяльності.
У касаційній скарзі скаржник також зазначив, що в даному випадку комплекс послідовних цілеспрямованих дій позивача з продажу майнових прав на нерухоме майно слід кваліфікувати саме як систематичну підприємницьку діяльність.
Також у касаційній скарзі посилаючись на висновки постанови Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 480/293/20 скаржник зазначив, що сам факт підписання договорів купівлі-продажу без зазначення статусу позивача, як підприємця, не є свідченням непов`язаності таких операцій із підприємницькою діяльністю.
Такі доводи скаржника підлягають перевірці під час касаційного перегляду.
Відносно клопотання податкового органу про поновлення строку звернення до суду з даною касаційною скаргою, то колегія суддів вважає за можливе поновити скаржнику строк звернення до суду з даною касаційною скаргою, оскільки повторна касаційна скарга надійшла до суду у найкоротший строк.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
З урахуванням вищезазначеного, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження звернення задовольнити. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із касаційною скаргою та поновити Головному управлінню ДПС у м. Києві строк на касаційне оскарження з даною касаційною скаргою. 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 року у справі № 640/5619/20.
Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 640/5619/20.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Cудді І.А. Васильєва
О.О. Шишов
М.М. Яковенко