УХВАЛА

22 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/4893/23 (904/6230/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Бережного Костянтина Миколайовича
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026 (колегія суддів у складі: головуючий - Мартинюк С.В., Джепа Ю.А., Фещенко Ю.В.)
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 (суддя Камша Н.М.)
та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 (колегія суддів у складі: головуючий - Мартинюк С.В., Джепа Ю.А., Фещенко Ю.В.)
у справі № 904/4893/23 (904/6230/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи"
до Фізичної особи-підприємця Бережного Костянтина Миколайовича
про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2373713,77 грн. 
в межах справи №904/4893/23
за заявою Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бережний Костянтин Миколайович (далі - ФОП Бережний К.М.) 27.05.2026 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25), разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та про відстрочення сплати судового збору. Також скаржник просить зупинити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додатклвої постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. 

Клопотання ФОП Бережного К.М. про поновлення строку на касаційне оскарження мотивовано тим, що скаржник не має електронного кабінету і не був присутній у судових засіданнях, оскаржувані постанови апеляційної інстанції від 29.04.2026 та від 11.05.2026 надійшли на поштову адресу скаржника 15.05.2026. Вказані обставини, на думку скаржника, є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. 

Частиною 1 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Стосовно заявленого клопотання колегія судів вважає за необхідне зазначити, що скаржником строк на касаційне оскарження не було пропущено, виходячи з того, що повний текст постанови Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026 було виготовлено та підписано 11.05.2026, а з касаційною скаргою ФОП Бережний К.М. звернувся 27.05.2026, тобто в межах строку, встановленого положеннями ст. 288 ГПК України.

03.06.2026 до Верховного Суду надійшло заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи" щодо відкриття касаційного провадження у справі № 904/4893/23 (904/6230/25) за касаційною скаргою ФОП Бережного К.М. на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи" зазначає, що справа № 904/4893/23 (904/6230/25) є малозначною, відповідно до приписів ст. 12 ГПК України, оскільки предметом позову є стягнення 1399066,79 грн, що менше 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже, в її прийнятті слід відмовити відповідно до приписів ст. 293 ГПК України. Стосовно поданого клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи" зазначає, що скаржник приховує факт отримання доходу від продажу автомобіля в сумі 300000,00 грн та дохід в сумі 18529,20 грн від ТОВ «Фарма Старт», а крім того, скаржником було сплачено судовий збір до суду апеляційної інстанції в сумі 31479,02 грн без клопотань про відстрочення такої сплати. 

Колегія суддів зазначає, що заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Бережного К.М. не містять достатніх підстав для застосування положень ГПК України щодо відмови у прийнятті касаційної скарги станом на момент постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, предметом позову у справі № 904/4893/23 (904/6230/25) є матеріально - правова вимога про стягнення за договорами про надання поворотної фінансової допомоги заборгованості у загальному розмірі 2373713,77 грн, яка складається з наступних сум: 1397000,00 грн. - основний борг, 160176,58 грн. - 3% річних, 816537,19 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 28484,57 грн. Зазначена сума - 2373713,77 грн перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 (1514000 грн), а тому підстав для застосування ч. 1 ст. 293 ГПК України не має. 

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до підпункту 3 пункту 21 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Положеннями пункту 9 пункту 21 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Враховуючи викладене, скаржник повинен був сплатити судовий збір за звернення до суду касаційної інстанції в сумі 41972,02 грн ( 20986,01 х 200%), проте ФОП Бережний К.М. до касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Разом з тим, скаржник подав до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що у нього не має жодних доходів від підприємницької діяльності, у скаржника повна відсутність господарської діяльності та доходів. На підтвердження своїх доводів скаржник додав до клопотання копію податкової декларації платника єдиного податку за останній звітній період (2006) з нульовими показниками. 

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії" (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі "Княт проти Польщі" (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63,64).

Із наданих скаржником документів, вбачається, що ФОП Бережний К.М. об`єктивно позбавлений можливості вчасно сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі, враховуючи його фінансове становище.

Враховуючи викладене та оцінивши доводи клопотання ФОП Бережного К.М., колегія суддів вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання та відстрочити ФОП Бережному К.М. сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

ФОП Бережний К.М. у касаційній скарзі вказує, що оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції є незаконними, та зазначає обставини, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, п.4 ч.3 ст.310 ГПК України. Так, скаржник вказує, що суди розгляді справи неправильно застосували:
- ст.ст.79, 86 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 07.07.2021 у справі № 916/2620/20;
- ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, ст.ст.73, 86 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах від 25.03.2020 у справі № 569/1646/14-ц, від 14.04.2020 у справі № 628/3909/15, від 21.07.2021 у справі №758/2418/17, від 14.07.2022 у справі №204/4341/17, від 04.06.2025 у справі № 921/110/23, від 12.11.2019 у справі №910/14470/18;
- ст.ст.202, 1046, 1212 ЦК України, ст. 86 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 09.08.2023 у справі № 755/16831/19;
- ст.ст. 530, 599 ЦК України без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 04.06.2025 у справі № 921/110/23(921/787/23);
- ст.ст. 86, 236 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах від 26.10.2018 у справі № 917/1756/16; від 07.07.2021 у справі № 916/2620/20;
- ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, ст. 86 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 19.06.2019 у справі № 826/2686/17; 
- ст.ст.126, 129 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (стосовно ухвалення додаткової постанови)

Перевіривши матеріали касаційної скарги ФОП Бережного К.М. Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з урахуванням приписів ст. 294 ГПК України.

Крім того, у касаційній скарзі ФОП Бережний К.М. заявив клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25) до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, посилаючись на те, що позивач перебуває в стані припинення у процедурі ліквідації та у разі примусового стягнення коштів та подальншого скасування оскаржуваних рішень Верховним Судом, поворот виконання рішення буде неможливим.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд враховує ймовірність утруднення повороту виконання рішення у разі скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушення прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи) на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.

Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).

Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Натомість сама лише незгода скаржника з судовим рішеннями не є автоматичною підставою для зупинення виконання або зупинення дії судових рішень, а касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень тільки через те, що скаржник вважає їх незаконними.

Набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання чи дія, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання та дія судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними. При цьому судове рішення, яким є і ухвала про зупинення виконання оскаржуваних рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Клопотання ФОП Бережкого К.М. про зупинення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25) до закінчення їх перегляду у касаційному порядку не містить доказів щодо необхідності їх зупинення, а тому Верховний Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295, 298, 301 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Фізичної особи-підприємця Бережного Костянтина Миколайовича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25) в сумі 41972,02 грн до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

2. Відстрочити Фізичній особі-підприємцю Бережному Костянтину Миколайовичу сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 в сумі 41972,02 грн у справі №904/4893/23 (904/6230/25) до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бережного Костянтина Миколайовича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25) у справі № 904/4893/23 (904/6230/25).

4. Призначити розгляд справи № 904/4893/23 (904/6230/25) за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бережного Костянтина Миколайовича у відкритому судовому засіданні на  16 липня 2026 року о 11:45 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

5. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до  09 липня 2026 року.

6. Відмовити в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Бережного Костянтина Миколайовича про зупинення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 та додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2026 у справі № 904/4893/23 (904/6230/25).

7. Витребувати з Господарського суду Дніпропетровської області та/або Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/4893/23 (904/6230/25). 

8. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий В. Картере 

Судді С. Жуков 

В. Пєсков 

ДО УВАГИ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ !
Суди продовжують працювати, проте в умовах воєнного стану проведення судових засідань має особливості щодо явки до суду та необхідності забезпечення безпеки відвідувачів.
Просимо поєднати дотримання процесуальних норм з повагою до інших учасників справи та до суду, у зв`язку з чим:
-максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України;
-про намір участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду , або про розгляд справи без участі представників сторін, завчасно повідомити про це суд.
Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою або в електронному вигляді на електронну адресу суду (kgs@supreme.court.gov.ua) із застосуванням електронного цифрового підпису, або з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".
Також, повідомляємо, що у випадку оголошення повітряної тривоги у судових засіданнях буде оголошуватися перерва задля забезпечення учасникам судового засідання можливості скористатися захисними спорудами. При цьому продовження судового засідання буде узалежнено від часу закінчення повітряної тривоги, про що повідомляється у застосунку "Київ цифровий".
Цей застосунок рекомендується учасникам судового засідання завчасно самостійно завантажити з мережі Інтернет.
Найближчі до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) захисні споруди, визначені Київською міською державною адміністрацією для укриття населення під час сигналу «Повітряна тривога», розташовано за наступними адресами:
м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 6;
м. Київ, вул. Панаса Мирного, 5;
м. Київ, вул. Євгена Гуцала, 3, 5 та 8.
Крім того, захисними спорудами визначено станції метро "Печерська" та "Арсенальна".
Також, звертаємо увагу на те, що згідно з новою редакцією частин п`ятої - дев`ятої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.
Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці) реєструють такі кабінети в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Разом з цим, суд вручає будь-які документи особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Такі учасники справи також мають можливість ознайомитись з матеріалами справи через ЄСІТС.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду