707/1379/26 
2-а/707/12/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05 травня 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1.  ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою від 23.03.2026 № R437421 позивач був визнаний винним в тому, що не прибув(ла) за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив(ла) порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. У зв`язку із цим на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Дана постанова була винесена у порядку ст. 279-9 КУпАП.
Позивач зазначає, що у спірний період позивачеві повістки не вручались, на пошту не надходили, позивач має діючу відстрочку, до 22.03.2026 в застосунку «Резерв+» не відображалось будь-яких порушень правил військового обліку, а тому вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням ч. 2 ст. 283, ч.1 ст.280, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, зокрема: номер та дата повістки, дата та спосіб вручення/направлення повістки, дата та час для прибуття за повісткою, докази вручення/направлення повістки, при розгляді справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не перевірено підтвердження вказаних обставин належними та допустимими доказами
Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № R437421 від 23.03.2026.
1.2. Представник відповідача подав до суду письмові пояснення, що в яких вказав, що заявою від 22.03.2026 р. ОСОБА_1 повідомив начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 про порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 ), дав згоду на розгляд справи в його відсутності, заявив, що знає зміст ст. 65 Конституції України. Заяву подано через електронний кабінет військовозобов`язаного. За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 279-9 КУпАП, керівник ТЦК та СП зобов`язаний протягом 3 днів винести постанову у справі без участі особи, яка притягується до відповідальності. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 279-9 КУпАП, в постанові штраф визначається в мінімальному розмірі санкції ст. 210, 210-1 КУпАП. Отже, позивач на власний розсуд вчинив дії, наслідком яких є винесення постанови відповідно до ст. 279-9 КУпАП. Після ініціювання ним цього алгоритму начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 не має технічної можливості винести будь-яку іншу постанову чи змінити її текст, який є частиною алгоритму. Саме ОСОБА_1 визначив подальший безумовний спосіб дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не надає можливості ухилитись від підписання постанови, ініційованої військовозобов`язаним. Подальше оскарження постанови (єдиною причиною винесення якої 22.03.2026 р. є подання ОСОБА_1 заяви в застосунку «Резерв+») є спробою ухилення від відповідальності за ст. 210-1 КУпАП після набрання рішенням судузаконної сили завідомо закінчиться строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 38 КУпАП.
1.3. Представник позивача подав додаткові пояснення, які є аналогічними за мотивами обґрунтування позову.
1.4. У судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні присутній не був, у письмових поясненнях просив розгуляти справу без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_2 у судовому засіданні присутній не був, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку статті 268 КУпАП. 
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи цієї категорії у судах першої та апеляційної інстанцій.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 та має оформлену відстрочку – бронювання до 31.08.2026, що підтверджується копією військово-облікового документа позивача, сформованого 22.03.2026 року у застосунку «Резерв+».
23.03.2026 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс стосовно позивача постанову № R437421по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно із вказаною постановою за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації ЄДРПВР установлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постановлено накласти на нього штраф у сумі 17 000,00 грн.
Зі змісту вказаної постанови також видно, що ця постанова винесена за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає, що не оспорює допущене порушення, та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Дата надходження заяви 22.03.2025 року, спосіб надходження заяви через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста, короткий зміст заяви повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку (законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Відповідно до статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на теперішній час.
3.2. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно абзацу першого частини першої ст. 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
3.3. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 
- відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
3.4. Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все суд зазначає, що неявка без поважних причин особи за повісткою про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки дійсно є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Отже, обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за обставин цієї справи є встановлення факту належного оповіщення позивача про необхідність з`явитися до відповідного ТЦК та СП.
Натомість у матеріалах справи відсутні будь-які докази відправлення ОСОБА_1 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 20.03.2026. Суду не надано копії зазначеної повістки, опису вкладення відповідного поштового відправлення, поштового повідомлення з відміткою про відмову ОСОБА_1 отримати повістку чи відміткою про його відсутність за вказаною у повістці адресою, документів поштового оператора про вручення позивачу вказаного поштового відправлення. 
Водночас факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Окрім того, приписами ч. 2 ст. 279-9 КУпАП передбачено обов`язок керівника ТЦК та СП після отримання заяви, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення, перевірити викладені у заяві фактичні дані, після чого з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 КУпАП винести постанову по справі.
Отже, відсутність у матеріалах справи належних і достатніх доказів порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, на переконання суду, виключає притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Суд також вважає слушними доводи представника позивача про невідповідність змісту оскаржуваної постанови встановленим законом вимогам у постанові № R437421 від 23.03.2026 не вказано адресу, за якою ОСОБА_1 надіслано зазначену у постанові повістку, не вказано відомості про дату, час та місце прибуття за цією повісткою. Тобто постанова не містить конкретних даних щодо порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що не відповідає вимогам абз. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП.
4.2. В підсумку суд зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа.
Позивачем сплачений судовий збір в сумі 532 грн. 48 коп. що підтверджується квитанцією від 01.04.2026. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, вказану суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення– задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № R437421 від 23.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а відповідну справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 суму у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп. в якості відшкодування судових витрат.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_9 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя:  Н.  С.  Волкова