Справа № 442/4335/26
Провадження № 1-кп/442/325/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026142140000044 від 29 травня 2026 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працевлаштованого, на утриманні непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, не інваліда, не адвоката, не депутата, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
Судом встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження та визнано доведеним, що 25.05.2026 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на сходовій площадці будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, вступив в словесну суперечку із своєю знайомою ОСОБА_3 , в ході якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження. 
Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, в ході словесної суперечки, стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_3 , умисно наніс їй два удари кулаком правої руки в ділянку лівої брови, в результаті чого заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді садна на лівій брові, яке відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесного ушкодження. 
Таким чином, ОСОБА_2 умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку ст. 302 КПК України.
Прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви від 03.08.2026 обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні умисних легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити у судове засідання розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_2 в поданій заяві обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Потерпіла ОСОБА_3 в поданій заяві від 03.06.2026 зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, їй роз`яснено ч. 2 ст. 302 КПК України, надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, обставини вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає те, що кримінальний проступок вчинений у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вищенаведеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, суд доходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано проступок, а саме, у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не застосовувався.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя       ОСОБА_5