Україна
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження № 2/361/468/26, cправа № 361/1112/26 
23.06.2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» червня 2026 року м. Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Василишина В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить: - розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 27 травня 2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 316; - стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі – 6 000 грн. 00 коп. 
В обґрунтування вимог зазначається про те, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27 травня 2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 316.
Від спільного подружнього життя у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на шлюб, взаємні обов`язки з ведення спільного господарства.
Відповідач як батько дитини зобов`язаний матеріально утримувати її та забезпечувати всім необхідним. З підстав розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позивач звернулася до суду. 
Ухвалою суду від 06 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12 березня 2026 року на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Згідно з частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 
З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 
27 травня 2023 року, про що Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблено відповідний актовий запис № 316. Прізвище після одруження: чоловіка – ОСОБА_5 , дружини – ОСОБА_5 . 
Від спільного подружнього життя у сторін народився син, ОСОБА_3 , 
 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі – СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. 
Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявили, продовжувати подальше спільне життя не бажають, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем – розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. 
За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків. 
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті 
150 Сімейного кодексу України (далі – СК України) є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).
Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі
 – 6 000 грн. 00 коп. Враховуючи принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, вимоги статті 182 СК України, а також ті обставини, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі – 4 000 грн. 00 коп. Матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини і сплати аліментів у розмірі, достатньому для забезпечення дитині можливості нормального розвитку. Заявлена позивачем сума аліментів є дещо завищеною та не обґрунтованою. Доказів, які б свідчили про наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі – 6 000 грн. 00 коп., судом при розгляді даної справи по суті не знайдено.
Крім того, суд враховує положення щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З урахуванням доводів позову та наданих доказів, суд дійшов висновку щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на дитину, оскільки це в першу чергу відповідатиме її інтересам та не порушить прав сторін.
Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 03 лютого 2026 року. 
Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі – 1 331 грн. 20 коп. 
За вимогу про стягнення аліментів з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі – 1 331 грн. 20 коп. 
Керуючись статтями 141, 263-265, 279 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області, -
в и р і ш и в:
Позов – задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 27 травня 
2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Актовий запис № 316. 
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі – 1 331 (одна тисяч триста тридцять одна) грн. 20 коп. 
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій суму у розмірі – 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на місяць, до досягнення цією дитиною повноліття.
Аліменти на дитину підлягають стягненню починаючи з – 03 лютого 2026 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню. 
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі – 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
відповідач – ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин