Справа №705/2699/26
1-кп/705/813/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року   м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026255360000203 від 14.04.2026 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське, Кобеляцького району Полгавської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні будь-яких осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, проте 29.05.2025 до Горішньопланівського міського суду Полтавської області відносно останнього скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України, рішення по якому не прийнято, 

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І . Історія провадження.
23 квітня 2026 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026255360000203 від 14.04.2026 року за обвинуваченням  ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
Ухвалою суду від 23 квітня 2026 призначено до розгляду вказаний обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.
ІІ. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.03.2026 близько 19 години 00 хвилин перебуваючи адресою: вул. Леваневського, 11, м. Умань, Черкаська обл., поруч магазину «Карамель» на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця внутрішньої частини нижньої повіки правого ока, що згідно висновку експерта № 05-7-01/199 від 20.04.2026 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. 
З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Також, потерпілий ОСОБА_4 у своїй заяві від 21.04.2026 повідомив про надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
Із урахуванням наведеного та на виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.
IV. Положення закону, яким керувався суд.
За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Відповідно до ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
V. Висновки та мотиви суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме – умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час дізнання не оспорював встановлені обставини і надав свою згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 21.04.2026, в якій останній підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення. 
Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. 
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Світлогірське, Кобеляцького району Полтавської області, українець, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні будь-яких осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, проте 29.05.2025 до Горішньопланівського міського суду Полтавської області відносно останнього скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України, рішення по якому не прийнято.
Відповідно до характеристики, наданої старостою Світлогірського старостинського округу від 16.04.2026 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає. Зі слів матері, він поїхав на роботу в м. Умань Черкаської області. Проживаючи на території Світлогірського старостинського округу,  ОСОБА_2 проявив себе з позитивної сторони. Спокійний. Ввічливий, мав хороші стосунки з однолітками та жителями громади. Скарг від сусідів на нього не надходило.
Обвинувачений не перебуває на спеціальному обліку у лікарів психіатра та нарколога.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, проте 29.05.2025 до Горішньопланівського міського суду Полтавської області відносно останнього скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України, рішення по якому не прийнято, виходячи з принципів та засад призначення покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 грн.
На думку суду, саме завдяки тому, що даний вид покарання передбачає обов`язок вчинення засудженою певних дій протягом певного часу, буде забезпечено досягнення належного виховного ефекту та утримає обвинувачену від вчинення нових кримінальних правопорушень.
VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 56, 66, 67, 125 КК України, ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1