П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/20504/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Бздрабко О. І.. Дата і місце ухвалення: м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії по втраті годувальника (10214,50 грн.) на суми обмеження в індексації (565,84 грн. та 242,63 грн.) згідно рішення 155350022584 від 08.04.2025 р.;
- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсійної виплати по втраті годувальника (12575,50 грн.) на суми обмеження в індексації (565,84 грн. та 242,63 грн.) згідно рішення 155350022584 від 10.06.2025 р.;
- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника згідно заяви № 939 від 18.02.2025 р.;
- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника згідно заяви № 2989 від 03.06.2025 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з 18.02.2025 р. позивач отримує пенсію по втраті годувальника, згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначену у початковому розмірі 4598,16 грн. 08.04.2025 р. відповідач здійснив індексацію/осучаснення заробітку померлого годувальника, в результаті чого розмір моєї пенсії збільшився до 9406,03 грн. 03.06.2025 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення доплати до пенсії як удові загиблого шахтаря, згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Рішенням від 10.06.2025 р. № 155350022584 відповідач призначив позивачу доплату до пенсії як удові загиблого шахтаря в сумі 2361 грн. на місяць, в результаті чого розмір пенсійної виплати збільшився до 11767,03 грн., починаючи з 01.06.2025 р. Однак, відповідач зменшив фактичний розмір пенсії по втраті годувальника (10214,50 грн.) на суму індексації з 01.03.2023 р. - 565,84 грн. та суму індексації з 01.03.2025 р. - 242,63 грн. Позивач вважає свої права порушеними, а дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 розміру індексації пенсії по втраті годувальника. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 18.02.2025 р. та з 01.06.2025 р. перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" без застосування обмеження розміру індексації. 
В решті позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що 01.03.2025 пенсію позивача було проіндексовано згідно норм законодавства, а саме Постанов № 168 від 24.02.2023, № 185 від 23.02.2024 та № 209 від 25.02.2025 та оскільки розмір індексації перевищив 1500 грн, до розміру пенсії було застосовано обмеження у сумі, що перевищала граничний розмір індексації.
Отже, усі проведені перерахунки здійснені Головним управлінням відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням обмежень, встановленим Кабінетом Міністрів України на поточний рік.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , з 18.02.2025 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області як отримувач пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_2 відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно копії протоколу перерахунку пенсії від 18.02.2025 р. пенсію позивачу призначено у розмірі 4598,16 грн., виходячи з 50 % пенсії годувальника (9196,32 грн.).
Згідно копії протоколу перерахунку пенсії від 08.04.2025 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 18.02.2026 р. у зв`язку із її індексацією, розмір визначено у сумі 9221,87 грн., виходячи з 50 % пенсії годувальника (18443,73 грн.). Також вказано обмеження в індексації з 01.03.2023 р. - 565,84 грн.
Згідно копії протоколу перерахунку пенсії від 10.06.2025 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.06.2025 р.: вид перерахунку - зміна стану утриманця (ПВГ), підстава - звернення № 2989 від 03.06.2025 р., розмір визначено у сумі 10214,50 грн., виходячи з 50 % пенсії годувальника (20429 грн.). Також вказано обмеження в індексації з 01.03.2023 р. - 565,84 грн.; обмеження в індексації з 01.03.2025 р. - 242,63 грн.; надбавка утриманцю, годувальник якого загинув через нещасний випадок на шахті (з актом Н1/П4) (100 % від 2361) - 2361 грн.
Вважаючи дії відповідача щодо обмеження розміру індексації пенсії протиправним, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов висновку що відповідачем протиправно зменшено позивачу розмір індексації пенсії по втраті годувальника з 01.03.2023 р. на 565,84 грн. та з 01.03.2025 р. на 242,63 грн. при перерахунку пенсії з 18.02.2025 р. та з 01.06.2025 р.
При цьому, для належного поновлення порушених прав, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити позивачу з 18.02.2025 р. перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" без застосування обмеження розміру індексації. 
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів доходить наступних висновків.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсійні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Згідно із статтею 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Сторонами не заперечується, що позивачка, яка отримує пенсію по втраті годувальника, який відносився до кола осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VI).
Так, відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків їх заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналогічні гарантії закріплені у статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка визначає розмір пенсії за віком.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримує пенсію по втраті годувальника.
Рішенням 155350022584 від 10.06.2025 відповідач призначив позивачці доплату до пенсії як удові загиблого шахтаря в сумі 2361,00 грн.
Згідно рішення 155350022584 від 08.04.2025 відповідач здійснив розрахунок пенсії по втраті годувальника в сумі - 10214,50 грн. (із розрахунку 50% від 20429,00 грн.) але зменшив його на 808,47 грн. мотивуючи зменшення обмеженнями індексацій: з 01.03.2023 року - на суму 565,84 грн.; з 01.03.2025 року - на суму 242,63 грн.
Отже, спірним у даній справі є дії відповідача щодо обрахунку розміру пенсії позивача під час здійснення індексації її пенсії у 2023 та 2025 році.
Статтею 42 Закону №1058-IV встановлено порядок та умови проведення індексації та перерахунок пенсій.
Частиною другою статті 42 Закону № 1058-ІV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Відповідно до підпункту 2 пункту 22 роздділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
Приписами статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 затверджено «Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Порядок № 124).
Згідно з приписами Порядку № 124, розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Пунктом 5 Порядку № 124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
У свою чергу, під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (абзац 2 пункту 6 Постанови 124).
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення у 2023 - 2025 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема:
у 2023 році 1,197 згідно із постановою № 168;
у 2024 році 1,0796 згідно з постановою № 185;
у 2025 році 1,115 згідно з постановою №209.
Таким чином, індексація пенсій у 2021 - 2025 роках повинна проводитись відповідно до постанови № 168, постанови № 185, постанови №209, Порядку № 124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115, відповідно.
Разом з тим, зазначеними постановами (№ 168, № 185, № 209) запроваджено обмеження розміру підвищення пенсії за результатами індексації - не більше 1500 грн.
Судом встановлено, що відповідачем при здійсненні масового перерахунку пенсій обмежено розмір пенсії позивачки з 01.03.2023 р. на 565,84 грн., а з 01.03.2025 р. на 242,63 грн., у відповідності до абзацу 2 пункту 10 Постанови № 168 та абзацу 2 пункту 3 Постанови № 209.
Тобто, відповідачем обмеження в індексації застосовані після нарахування доплати до пенсії по Закону № 345, тобто, до мінімального розміру пенсії визначеного ст. 8 Закону № 345 та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058, що не відповідає приписам законодавства.
В свою чергу, судом встановлено, що позивачці було призначено пенсію по втраті годувальника після померлого її чоловіка у відповідності до приписів ст.36 Закону України №1058-ІV.
Згідно копії протоколу перерахунку пенсії від 08.04.2025 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 18.02.2026 р. у зв`язку із її індексацією, розмір визначено у сумі 9221,87 грн., виходячи з 50 % пенсії годувальника (18443,73 грн.). Також вказано обмеження в індексації з 01.03.2023 р. - 565,84 грн.
Згідно копії протоколу перерахунку пенсії від 10.06.2025 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.06.2025 р.: вид перерахунку - зміна стану утриманця (ПВГ), підстава - звернення № 2989 від 03.06.2025 р., розмір визначено у сумі 10214,50 грн., виходячи з 50 % пенсії годувальника (20429 грн.). Також вказано обмеження в індексації з 01.03.2023 р. - 565,84 грн.; обмеження в індексації з 01.03.2025 р. - 242,63 грн.; надбавка утриманцю, годувальник якого загинув через нещасний випадок на шахті (з актом Н1/П4) (100 % від 2361) - 2361 грн.
Колегія суддів зауважує, що оскільки пенсія по втраті годувальника це 50% пенсії за віком самого годувальника, то відповідно пенсія позивача з врахуванням статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" повинна складати 50% від суми пенсії. (від 18211,85 та 20306,20 грн відповідно) 
Отже, дії відповідача щодо застосування обмеження виплати позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, після проведенні щорічної індексації у 2023 та 2025 році, після нарахування мінімального розміру пенсії визначеного ст. 8 Закону № 345 та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 не відповідають приписам законодавства, що вірно зазначено судом першої інстанції.
Відповідач безпідставно посилається на норми Постанови Кабінету Міністрів України, якою встановлено обмеження індексації, оскільки згідно зі статтею 8 Закону № 345-VI та статтею 37 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника обчислюється у відсотках від заробітку годувальника і підлягає індексації у повному обсязі. Зменшення розміру належної Позивачу індексації є звуженням його права на належне пенсійне забезпечення, а отже аргументи відповідача щодо законності обмеження індексації є безпідставними
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 
Повний текст судового рішення виготовлений 09 червня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова