Справа № 420/31900/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ" до Державної податкової служба України про визнання протиправними та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 18.09.2025 надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ" до Державної податкової служба України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №13088395/40314889 від 17 липня 2025 року;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №13088398/40314889 від 17 липня 2025 року; 
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №13088400/40314889 від 17 липня 2025 року. 
В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що таблиця даних платника податку – це зведена інформація, що подається платником податку на додану вартість до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з КВЕД, кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД та/або кодів послуг згідно з ДКПП, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) таким платником податку, ввозяться на митну територію України. Водночас, комісія відповідача приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, урахованої відповідно до пункту 16 Порядку 1165 комісією регіонального рівня, виключно у випадках, якщо стосовно такого платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, визначених у пунктах 1-5 додатка 1 Порядку 1165; до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до КВЕД, кодам товарів згідно з УКТ ЗЕД та/або кодам послуг згідно з ДКПП, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку При цьому, в силу приписів пункту 19 Порядку 1165 рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість в обов`язковому порядку повинно містити чітку підставу такого неврахування (тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТ ЗЕД / ДКПП / умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку). Як зазначено у позові, перед прийняттям відповідачем Оскаржуваних рішень жодним контролюючим органом не було винесене рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості. Більше того, відповідач в оскаржуваних рішеннях не зазначив конкретну причину (детальну інформацію), що стала підставою для неврахування Таблиць даних, а вказав, що ним отримано податкову інформацію, що свідчить про здійснення Позивачем ризикових операцій: встановлено невідповідність обсягів реалізованого товару до придбаного.
Таким чином, як стверджує позивач, ураховуючи те, що оскаржувані рішення, на переконання позивача, є необґрунтованими, не містять чіткої (конкретної) причини (підстави) їх прийняття відповідачем, то позивач просить суд визнати оскаржувані рішення Відповідача протиправними та скасувати.
23.09.2025 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
09.10.2025 року від представника Державної податкової служба України до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивача у повному обсязі.
У відзиві вказано, що Комісією центрального рівня 17.07.2025 проведено ґрунтовний аналіз діяльності платника, поданої ним податкової й іншої звітності, наданих пояснень, даних Реєстру та встановлено, що ТОВ «БАРБАТЕКСТІЛЬ» подано таблиці даних платника податку від 05.04.2023 за № 9069831375, від 24.10.2023 за № 9281420176, від 07.02.2024 за № 9019534142 на реалізацію готових текстильних виробiв (пледів, підковдр, простирадл, наволочок), бiлизни постiльної, столової, туалетної або кухонної тощо (код товару / послуги згідно з УКТЗЕД / ДКПП 13.92.99-00.00, 6301, 6302), які враховано рішенням Головного управління ДПС в Одеській області від 11.04.2023 № 8604805/40314889, від 26.10.2023 № 9797773/40314889, від 13.02.2024 № 10549288/40314889. Згідно з даними Реєстру товариство протягом 2024-2025 років придбає (в т. ч. імпортує) тканини; послуги, пов`язанi з нерухомiстю, наземного транспорту щодо складування, iнформацiйнi послуги тощо (код товару / послуги згідно з УКТЗЕД/ ДКПП 5513, 5208, 5407, 5903, 68, 49, 63, 52 тощо) на загальну суму (без врахування ПДВ) 222,7 млн гривень; реалізує (без врахування 8,2 млн грн експорту) тканини, білизну, ковдри та пледи; інформаційні послуги тощо (код товару / послуги згідно з УКТЗЕД/ДКПП 5513, 5407, 5208, 5903, 6301, 6302, 6001 тощо) на суму 228 млн гривень. При цьому, у товариства встановлено невідповідність обсягів реалізованого товару до придбаного, зокрема, на балансі підприємства наявні значні залишки тканин. Проте, в поясненні до таблиць даних платника податку інформації щодо мети накопичення значних залишкiв нереалiзованих товарiв на складах підприємства не надано. Крім того, платник протягом 2025 року декларує значні суми від`ємного значення з податку на додану вартість. Проте, в поясненні до таблиці даних інформація щодо причин виникнення від`ємного значення з ПДВ відсутня. Водночас, відповідач зазначає, що основними покупцями тканини у товариства (12,3 відс податкового зобов`язання) є ТОВ «ТЕКСТИЛЬ-КОНТАКТ» (код згідно з ЄДРПОУ 32043747), ТОВ «ТК-ДОМАШНІЙ ТЕКСТИЛЬ» (код згідно з ЄДРПОУ 38192655) на загальну суму 35 млн грн (в т. ч. 5,8 млн грн ПДВ), які постачають згідно з даними Реєстру одяг, тканину тощо через тендерні закупівлі ДП Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», Прикордонну службу України, Службу безпеки України тощо. Зважаючи на викладене, Комісією центрального рівня колегіально з урахуванням вимог чинного законодавства прийнято рішення від 17.07.2025 № 13088395/40314889, 13088398/40314889, 13088400/40314889 щодо неврахування таблиць даних платника податку ТОВ «БАРБАТЕКСТІЛЬ» на реалізацію текстильних виробiв, бiлизни тощо.
У відзиві вказано, що з урахуванням викладених обставин Комісією центрального рівня колегіально з урахуванням вимог чинного законодавства прийнято рішення від 17.07.2025 № 13088395/40314889, 13088398/40314889, 13088400/40314889 щодо неврахування таблиць даних платника податку ТОВ «БАРБАТЕКСТІЛЬ» на реалізацію текстильних виробiв, бiлизни тощо.
Відтак, позивач вважає, що позовні вимоги викладені у адміністративному позові ТОВ «БАРБАТЕКСТІЛЬ» не підлягають задоволенню.
У відзиві відповідач також просить суд розгляд справи №420/31900/25 здійснювати в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
10.10.2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 
31.10.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат. 
Ухвалою суду від 05.06.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/31900/25 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ", код ЄДРПОУ 40314889, зареєстроване як юридична особа 02.03.2016 року.
Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Позивач здійснює такі види діяльності за КВЕД: 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу (основний); 13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 14.12 Виробництво робочого одягу; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; 14.14 Виробництво спіднього одягу; 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів; 14.39 Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу.
Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «БАРБАТЕКСТІЛЬ» подано таблиці даних платника податку від 05.04.2023 за № 9069831375, від 24.10.2023 за № 9281420176, від 07.02.2024 за № 9019534142 на реалізацію готових текстильних виробiв (пледів, підковдр, простирадл, наволочок), бiлизни постiльної, столової, туалетної або кухонної тощо (код товару / послуги згідно з УКТЗЕД / ДКПП 13.92.99-00.00, 6301, 6302).
Разом з вказаними таблицями даних платника податку ТОВ «БАРБАТЕКСТІЛЬ» було направлено до контролюючого органу пояснення до таблиці платника податку на додану вартість до яких додано додатки.
Вказані таблиці даних враховано рішеннями Головного управління ДПС в Одеській області від 11.04.2023 № 8604805/40314889, від 26.10.2023 № 9797773/40314889, від 13.02.2024 № 10549288/40314889. 
17.07.2025 року Комісією Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, прийнято:
- рішення №13088395/40314889 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 05.04.2023 р. за № 9069831375, врахованої згідно з рішенням комісії від 11.04.2023 р. № 8604805/40314889;
- рішення №13088398/40314889 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 24.10.2023 р. за № 9281420176, врахованої згідно з рішенням комісії від 26.10.2023 р. № 9797773/40314889;
- рішення №13088400/40314889 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 07.02.2024 р. за № 9019534142, врахованої згідно з рішенням комісії від 13.02.2024 р. № 10549288/40314889.
Підставою неврахування Таблиць відповідно до вищезазначених рішень є те, що контролюючим органом отримано податкову інформацію, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: встановлено невідповідність обсягів реалізованого товару до придбаного.
Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.
У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - Державний класифікатор), що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (п. 2 Порядку №1165).
Пунктом 12 Порядку №1165 встановлено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. (пункт 13 Порядку №1165).
Згідно пункту 14 Порядку №1165 таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Пунктами 15 та 16 Порядку №1165 визначено, що таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу, Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги” (додаток 6). 
Пунктом 16-1 Порядку №1165 визначено, що у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про врахування таблиці даних платника податку відповідно до пункту 16 цього Порядку або прийняття комісією центрального рівня рішення про задоволення скарги та скасування рішення комісії регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрація яких зупинена відповідно до пункту 1 додатка 3 до дня, що передує даті прийняття рішення про врахування таблиці даних платника податку або рішення про неврахування таблиці даних платника податку, якщо щодо такого рішення комісією центрального рівня задоволено скаргу та скасовано рішення комісії регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку, підлягають автоматичній реєстрації в Реєстрі на п`ятий робочий день, що настає за днем прийняття такого рішення, якщо одночасно виконуються такі умови:
відсутнє рішення контролюючого органу про неврахування такої таблиці даних платника відповідно до пункту 19 цього Порядку;
у податкових накладних/розрахунках коригування зазначені операції з кодами товарів згідно з УКТЗЕД/кодами послуг згідно з Державним класифікатором/умовним кодом такого товару, що відображені у такій таблиці даних платника податку, та операції, які на початок операційного дня, протягом якого здійснюється така автоматична реєстрація в Реєстрі, не відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій згідно з додатком 3, та стосовно платника податку відсутнє діюче рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;
такі податкові накладні/розрахунки коригування складені та подані для реєстрації в Реєстрі не раніше календарного місяця, що передує місяцю, у якому комісією регіонального рівня прийняте рішення про врахування таблиці даних платника податку або рішення про неврахування таблиці даних платника податку, якщо щодо такого рішення комісією центрального рівня задоволено скаргу та скасовано рішення комісії регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку;
щодо таких податкових накладних/розрахунків коригування платника податку комісією регіонального рівня не прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520;
у день такої автоматичної реєстрації в Реєстрі наявна сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати такі податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 або 200-1.9 статті 200-1 Кодексу.
Пунктом 17 Порядку №1165 визначено, що у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. 
Згідно з п.19 Порядку №1165 комісії контролюючих органів приймають рішення про неврахування таблиці даних платника податку (додаток 7), врахованої відповідно до пунктів 16 та/або 18 цього Порядку, комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, врахованої відповідно до рішення про задоволення скарги щодо рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, що надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі, з дотриманням вимог Кодексу, Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”, якщо:
стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), визначених у пунктах 1-5 додатка 1;
до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку. 
У рішенні про неврахування таблиці даних платника, у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Рішення про неврахування таблиці даних платника податку може бути оскаржено:
в адміністративному або судовому порядку у разі прийняття рішення комісією регіонального рівня;
у судовому порядку у разі прийняття рішення комісією центрального рівня.
Якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку (пункт 20 Порядку №1165).
Згідно з пунктом 22 Порядку №1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили. 
Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, скарги на рішення комісій регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку та скарги на рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (далі - скарга).
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. 
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 10, ст. 376), - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2023 р. № 574.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку повинно містити чітку підставу для такого неврахування.
Підставою для прийняття спірного рішення визначено те, що контролюючим органом отримано податкову інформацію, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: встановлено невідповідність обсягів реалізованого товару до придбаного.
В той же час, у рішенні не зазначає джерело походження такої податкової інформації, в чому вона викладена, у яких спосіб та в порядку яких процедур отримана.
Зазначаючи про невідповідність обсягів реалізованого товару до придбаного, контролюючий орган не вказує в чому саме така невідповідність полягає.
В той же час, судом встановлено, що у поданих разом із таблицею поясненнях позивачем було повідомлено контролюючий орган про наявні у позивача основні засоби, наведено інформацію про діяльність підприємства, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Суд зазначає, що оскаржені рішення відповідача є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Конституційний Суд України в рішенні від 8 червня 2016 року № З-рп/2016 зазначив, що принцип юридичної визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. В даному конкретному випадку, наведений механізм полягає в обов`язку податкового органу визначити, чому подана платником податку інформація не прийнята, яка конкретно інформація, зазначена позивачем в таблиці даних платника податку є, на думку відповідача, недостовірною.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованим, не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Невиконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішеннь (що вони прийняті обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення №13088395/40314889 від 17 липня 2025 року, №13088398/40314889 від 17 липня 2025 року, №13088400/40314889 від 17 липня 2025 року про неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість; є протиправними та належать до скасування.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №61 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст.90 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем до суду надано докази сплати ним 7276,20 грн. судового збору.
Таким чином, у зв`язку із повним задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 7276,20 грн. належить стягнути на його користь з відповідача.
Як вже вказано судом, 31.10.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат. 
У вказаному клопотанні представник позивач просить суд стягнути з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» понесені судові витрати в розмірі 15000,00 грн. за рахунок її бюджетних асигнувань.
За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги №21/30072020 від 30 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль», додаткової угоди №8 від 15 вересня 2025 року до Договору про надання правової допомоги №21/30072020 від 30 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль», рахунку №68/21/30072020 від 16 вересня 2025 року, виставленого адвокатом Божком Андрієм Володимировичем на підставі Договору про надання правової допомоги №21/30072020 від 30 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль», платіжної інструкції №760 від 16 вересня 2025 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль», акту про надання адвокатських послуг №62 від 30 жовтня 2025 року до Договору про надання правової допомоги №21/30072020 від 30 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль».
Відповідно до ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05.07.2012 № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року 15 лютого 2019 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. 
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду від 03.08.2021 у справі №480/3172/20.
Таким чином, на підставі вищенаведеного, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.
Відтак, суд вважає заяву представника позивача частково обґрунтованим та що її необхідно задовольнити в частині стягнення з Державної податкової служба України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ" до Державної податкової служба України про визнання протиправними та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №13088395/40314889 від 17 липня 2025 року.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №13088398/40314889 від 17 липня 2025 року.
Взнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №13088400/40314889 від 17 липня 2025 року. 
Стягнути з Державної податкової служба України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю позов товариства з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ" суму сплаченого судового збору у розмірі 7276,20 грн.
Стягнути з Державної податкової служба України за рахунок бюджетних асигнувань на користь а товариства з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ" суму витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БАРБАТЕКСТІЛЬ" (65044, м. Одеса, просп. Шевченка, 4Д, код ЄДРПОУ 40314889).
Відповідач: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393).

Суддя О.А. Вовченко