справа № 490/585/26  провадження №2/489/1604/26

РІШЕННЯ
Іменем України

01 липня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі – ТОВ «Коллект Центр» ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У січні 2026 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Центрального районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 03.02.3026 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31119,00 грн., а також 2662,40 грн. судового збору і 13000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 20.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальність «Служба миттєвого кредитування» (далі – ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та відповідачем укладено кредитний договір №2111041250760, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4100,00 грн. на строк 1 (один) рік, зі сплатою процентів узгоджених сторонами договору.
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі – ТОВ «Вердикт капітал») було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111041250760. 
10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111041250760. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2111041250760. 
Через порушення відповідачем зобов`язань утворилася заборгованість в розмірі 75144,80 грн., з яких 4100,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 71044,80 грн. за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги; 0,00 грн. за процентами з моменту відступлення права вимоги і по дату виготовлення розрахунку; 0,00 грн. неустойки, комісії, інфляційних збитках та трьох процентах річних.
Користуючись своїм правом, з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31119,00 грн., зменшивши заборгованість по процентам з 75144,80 грн. до 27019,00 грн.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Ухвалою суду від 06.05.2026 продовжено розгляд справи у зв`язку із повторним направленням відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористалася. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 20.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг №2111041250760 «Стандартний», відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 4100,00 грн., строком на 16 днів та зі сплатою процентів за користування кредитом у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки – фіксована (пункти 1.1 – 1.4 договору).
Згідно пункту 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік.
У пункті 4.15 договору вказано, що сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Додатками № 1,2 до кредитного договору є Заява-Анкета (для отримання кредиту) та Графік платежів.
Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «V4».
До укладення кредитного договору відповідач ознайомився та підписав за допомогою власноручного цифрового підпису та одноразового ідентифікатора «V4» паспорт споживчого кредиту.
Успішне перерахування 20.04.2021 грошових коштів в сумі 4100,00 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , емітентом якої є Спортбанк/Оксибанк, підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 29.12.2025.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Набуття прави вимоги до відповідача за вказаними договорами позивач підтвердив наступними доказами.
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111041250760. 
Згідно реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу заборгованість за кредитним договором №2111041250760 від 20.04.2021 на дату відступлення права вимоги становить 31119,00 грн., з яких 4100,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 27018,00 грн. по процентам.
10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111041250760. 
Згідно реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору відступлення права вимоги заборгованість за кредитним договором №2111041250760 від 20.04.2021 на дату відступлення права вимоги становить 75144,00 грн., з яких 4100,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 71044,80 грн. по процентам.
Отже, ТОВ «Коллект Центр»  наділено правом вимоги до відповідача за договором №2111041250760 від 20.04.2021.
Заборгованість по кредитному договору позивач підтвердив розрахунками первісних кредиторів та власним розрахунком, згідно якого заборгованість відповідача відповідає заборгованості право вимоги якої позивач набув на підставі договору №10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023. 
Таким чином позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачу заборгованість за договорами в розмірі, право вимоги якої набув від попереднього кредитора.
Правове обґрунтування та мотиви суду
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено у формі електронного документу, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого між його сторонами виникли кредитні правовідносини, що відповідає законодавству та волі сторін щодо свободи договору, а наявний у справі звіт платіжного оператора про успішний переказ є самодостатнім доказом виконання кредитором своїх зобов`язань, спростування якого відповідач не здійснив.
Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач, як новий кредитор, підтвердив розрахунками первісних кредиторів та власним розрахунком.
Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Із розрахунків вбачається, що нарахування процентів здійснено по 19.04.2022, тобто у межах граничного строку кредитування, який відповідно до пункту 1.9 кредитного договору становить 1 рік. Нарахування процентів здійснено із застосування процентних ставок, встановлених у пункті 1.4 договору. 
За такого, заборгованості, що утворився через невиконання відповідачем своїх зобов`язань, суд вважає обґрунтованою та доведеною. 
Доказів, які б спростовували таку заборгованість матеріали справи не містять. 
Враховуючи наведене та оцінивши наявні докази у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення у розмірі, підтвердженому позивачем. 
Так як задоволено повністю на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 13000,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України та бере до уваги складність справи, перелік наданих адвокатом послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, а також критерії розумності і співмірності.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, невеликий обсяг наданих доказів у справі, її розгляд в порядку спрощеного провадження, а також врахування необхідність дотримання критеріїв розумності і справедливості, суд вважає достатнім розміром відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»  задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №2111041250760 від 20.04.2021 в розмірі 31119,00 грн. (тридцять одна тисяча сто дев`ятнадцять гривень 00 коп.), а також судовий збір в сумі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.).
У іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» , код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.07.2026.

Суддя І.В.Коваленко